ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/166/26
2/0187/301/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2026 р. селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
Встановив:
11.02.2026 позивач Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради 20 січня 2026 року було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Петриківської селищної ради було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини записані відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 24 вересня 2025 року № витягу 00053788276. Малолітня дитина з 02 січня 2026 року перебуває на обліку служби у справах дітей Петриківської селищної ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків, а саме - невжиттям заходів щодо забезпечення належних умов проживання та повноцінного харчування дитини. 25 грудня 2025 року представниками служби у справах дітей та КНП «Центр соціальних служб» Петриківської селищної ради було здійснено виїзд до родини ОСОБА_2 за адресою: садівниче товариство « АДРЕСА_1 . Під час відвідування було встановлено, що малолітня дитина разом із матір`ю та співмешканцем матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у підсобній будівлі, призначеній для зберігання господарського інвентарю (лопат, сап тощо). Підсобне приміщення, у якому проживає сім`я, обладнане одним ліжком. Малолітня дитина спить у люльці. Харчування дитини здійснюється коров`ячим молоком, що є неприпустимим для дітей раннього віку та може становити загрозу її здоров`ю. Благодійним фондом сім`ї було надано дитяче ліжко, однак батьки його не встановили у зв`язку з відсутністю вільного місця у приміщенні. У приміщенні наявна піч типу «буржуйка», яка розташована на небезпечній відстані від спального місця дитини, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. З метою недопущення загрози життю та здоров`ю дитини, її з матір`ю було поміщено до дитячого відділення КНП «Петриківська центральна лікарня» Петриківської селищної ради. Зі слів лікарів та медичного персоналу, на момент госпіталізвції дитина була голодна, мала неохайний вигляд. ОСОБА_4 написала власноруч заяву від 05 січня 2026 року, в якій зазначила про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12 січня 2026 року мати малолітньої дитини ОСОБА_2 прийняла рішення залишити малолітню дитину у дитячому відділенні КНП «Петриківська центральна лікарня» Петриківської селищної ради, про що складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. 
З огляду на викладене, позивач просить суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частки від усіх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.
Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2026 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали від 30.03.2026 виконано у повному обсязі.
Ухвалою від 09.04.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
30.04.2026 ухвалою Петриківського районного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача Бортенко О.А. в судовому засіданні підтримала заявлений позов в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про що свідчить підпис про отримання судової повістки. 
З урахуванням умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 24.09.2025 року.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00053788276 від 24.09.2025, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
З копії акту обстеження умов проживання слідує, що службою у справах дітей Петриківської селищної ради проведено обстеження умов проживання: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . За результатами обстеження умов проживання встановлено, що умови проживання незадовільні. Дитина спить у візочку, місця для встановлення дитячого ліжка не має. Дитина не доглянута. 
З довідки-характеристики Петриківської селищної ради від 15.01.2026 за вих. № 07, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Наказом Служби у справах дітей Петриківської селищної ради від 02.01.2025 № 01, взято на облік дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , зі змісту якої вбачається: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечую про позбавлення меня батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 »
З Акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 12.01.2026, встановлено, що працівниками закладу охорони здоров`я в присутності працівників органу внутрішніх справ України в КНП «Петриківська центральна лікарня» Петриківської селищної ради, складено акт про те, що 12.01.2026 в КНП «Петриківська центральна лікарня» мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовилася забирати дитину жіночої статі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно висновку органу опіки та піклування Петриківської селищної ради від 20.01.2026 приймаючи до уваги вищезазначене, орган опіки та піклування Петриківської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Також судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на особистий рахунок дитини відкритий в Державному ощадному банку України, починаючи з 11.10.2023 року до повноліття дітей.
Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18).
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні надані докази, враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3328,00 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі (однієї чверті) від усіх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2026 та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп. на користь Служби у справах дітей Петриківської селищної ради (код ЄДРПОУ 45312975).
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Реквізити сторін:
Позивач - Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради (ЄДРПОУ 04339698, адреса місця знаходження: проспект Петра Калнишевського, буд. 69, селище Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області); 
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Суддя:	  	В. О. Говоруха