Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2026 р. № 520/11499/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №204850022427 від 09.04.2026 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015 на посаді електрозварника ручного зварювання 4-го розряду у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Стальконструкція ЛТД», з 22.12.2015 по 10.11.2025 на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (зайнятий тільки на напівавтоматичних машинах) 5-го розряду у Державному підприємстві «Завод імені В.О. Малишева» до періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2026 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з рішенням відповідача він не погоджується, вважає, що останнім безпідставно не враховано періоди роботи позивача за Списком №2 та відмовлено йому в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, а надані документи є достатніми для ухвалення рішення про призначення пенсії. 
Ухвалою судді від 11.05.2026 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. 
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена сторонам до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач своїм процесуальним правом на надання відзиву не скористався. Причин поважності неподання відзиву суду не повідомив.
Відповідно до ч.6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи та подані сторонами пояснення, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.04.2026, у віці 59 років 7 місяців 25 днів, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за списком №2.
За принципом екстериторіальності, передбаченим п. 4.2 Порядку № 22-1, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Листом від 09.04.2026 пенсійним органом позивача повідомлено про ухвалення рішення №204850022427 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.
Так, згідно копії рішення про відмову, наявної в матеріалах справи, необхідний страховий стаж, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі –Закон №1058-ІV) станом на дату досягнення 60 років становить 33 роки. Натомість пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць – після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу, зокрема у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах. Страховий стаж позивача, зарахований пенсійним органом, становить 28 років 2 місяці 25 днів.
Так, згідно відповіді пенсійного органу, позивачу не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: 
- з 22.12.2015 по 10.11.2025, згідно пільгової довідки №55/019 від 10.11.2025, оскільки у ній та витягах до атестації робочих місць №285 від 01.03.2011, 458 від 29.02.2016, №111 від 26.02.2021, назва посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах» не відповідає назві посади «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах», згідно постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016;
- з 26.06.2013 по 21.10.2015 згідно пільгової довідки від 03.03.2026 №03/03/26-01, оскільки у ній зазначено, що первинна атестація робочих місць проведена 17.10.2012, також до заяви позивачем долучена довідка №77-к від 14.09.2021 (за період роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015), згідно якої первинна атестація робочих місць проведена 09.06.2006.
Отже вказані спірні періоди можливо зарахувати до пільгового стажу лише після надання акту перевірки.
Вважаючи вказане рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, позивач звернувся до суду за захистом свого права з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За змістом частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Так, під час розгляду справи встановлено, що станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, останній досяг 55 річного віку.
Положеннями статті 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Кабінетом Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку №637).
З урахуванням викладеного, суд висновує, що виключно у випадку, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про період роботи, що дає право на пільгове призначення пенсії, надаються довідки із зазначенням відповідних відомостей.
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 1991), до списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 23200000-19756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 23200000-19905 електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 23200000-19906 електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 15.11.1994 по 16.01.2003), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 23200000-19756 електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 23200000-19905 електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 23200000-19906 Електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 16.01.2003 по 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- 33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- 33 електрозварники ручного зварювання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинній з 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:
- газозварники;
- електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;
- електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;
- електрозварники ручного зварювання.
Зі змісту позовної заяви та долучених до неї доказів вбачається, що позивач у спірні періоди:
З 26.06.2013 по 21.10.2015 працював у ТОВ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ ЛТД» на посаді електрозварника ручного зварювання 4-го розряду. 05.05.2014 позивачу присвоєно 5-й розряд електрозварника ручного зварювання. 21.10.2015 позивача звільнено з посади за власним бажанням (на підставі наказу 1/к 00000168 від 21.10.2015);
22.12.2015 на підставі наказу №243 від 22.12.2015 позивач прийнятий на роботу до Державного підприємства «Завод імені В.О.Малишева» в цех 150 на посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (із зайняттям тільки на напівавтоматичних машинах) 5 розряду.
Запису про звільнення з посади електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах (із зайняттям тільки на напівавтоматичних машинах) 5 розряду ДП «Завод імені В.О.Малишева» трудова книжка позивача не містить. Згідно наданої роботодавцем пільгової довідки, станом на дату звернення до територіального органу пенсійного фонду, позивач працював на цій посаді.
Виходячи з вищенаведеного, посада електрозварника, яку займав позивач у вищезазначені спірні періоди, була передбачена Списком № 2, що свідчить про наявність підстав для віднесення таких періодів до пільгового стажу роботи.
На підтвердження отриманого пільгового стажу, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем також долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 14.09.2021 №77-к, згідно якої позивач у період з 26.06.2013 по 21.10.2015 працював у ТОВ «СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ ЛТД» на посаді електрозварника ручного зварювання. Список виробництв, робіт, перелік професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36) затверджено наказом від 17.10.2012 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці».
ДП «Завод імені В.О.Малишева» також видано позивачеві довідку від 10.11.2025 №55/019, згідно якої з 22.12.2015 по дату видачі довідки позивач працює на посаді електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах, у цеху №150. Результати атестації робочих місць, у тому числі, у цеху №150 за спеціальністю електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зварюванням тільки на напівавтоматичних машинах, затверджено наказом генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» від 01.03.2011 №285. Наказом від 29.02.2016 генерального директора ДП «Завод імені В.О.Малишева» №485 повторно проведено та затверджено результати атестації робочих місць, зокрема, робочого місця №5, на якому працює позивач.
Відтак, суд вважає, що позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах подано достатній перелік відомостей, які підтверджують його зайнятість на посаді електрозварника у спірних періодах.
Щодо неврахування відповідачем періоду роботи з 26.06.2013 по 21.10.2015, оскільки у наданих довідках вказано на проведення первинної атестації робочих місць 17.10.2012 та 09.06.2006, суд вказує на таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі – Порядок №442).
Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно пункту 4 Порядку №442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Пунктом 10 Порядку №442 встановлено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.
Відповідачем не оскаржується наявність результатів атестації робочих місць. Натомість спірний період роботи позивача не зарахований до пільгового стажу у зв`язку з тим, що обома наказами (від 09.06.2006 та від 17.10.2012) визначено, що атестація робочих місць проведена первинно. Натомість відповідачем не оскаржується факт проведення роботодавцем позивача атестації робочих місць, згідно наказу від 17.10.2012.
Суд враховує, що уточнюючою довідкою підтверджуються періоди роботи позивача з 26.06.2013 по 21.10.2015 на посаді електрозварника, яка відноситься до професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Суд наголошує на обставинах того, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, не можуть бути самостійною підставою для відмови у неврахуванні певних періодів при призначенні позивачу пенсії.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.02.2020 року по справі №291/99/17.
Отже, рішення від 09.04.2026 № 204850022427 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до пільгового стажу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.
Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо призначення пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі № 2040/6320/18.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 10 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача від 02.04.2026 про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 КАС України.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення №204850022427 від 09.04.2026 р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2026 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Дмитро ВОЛОШИН