Справа № 559/933/26 
Провадження № 2/559/1175/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року          місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у спільному майні,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у спільному майні та припинення спільної часткової власності. В обґрунтування позивачі посилаються на те, що 25.06.2007 між ОСОБА_4 та позивачами було укладено договір купівлі-продажу часини житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . 01.11.2007 ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 частину приватизованої земельної ділянки розміром 0,0219 га, розташованої в АДРЕСА_2 , наданої для обслуговування житлового будинку. Власником іншої частину будинку була ОСОБА_5 . Ухвалою суду від 01.003.2011 було затверджено мирову угоду між позивачами та ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 зареєструвала свою частину будинку і їй присвоїли адресу АДРЕСА_3 . У 2023 році ОСОБА_5 продала свою частину будинку ОСОБА_3 . На теперішній час частка будинку, яка належить позивачам, не виділена в натурі, що завдає їм незручності стосовно розпорядження їхнім майном, не можуть вирішити елементарних сімейних і побутових питань без згоди і участі інших співвласників, як то прописати чи виписати членів сім`ї, тощо. З посиланням на ЦК України просять виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їм 42/100 частини житлового будинку та земельну ділянку розміром 0,219 га, а також припинити право спільної часткової власності. 
Позивачами було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просять виділити їм в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їм частину 42/100 частини житлового будинку та господарських будівель та споруд, який розташований за адресою АДРЕСА_2 та припинити право спільної часткової власності.
Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 24.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Позивачі подали до суду заяви, згідно яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, уточнивши їх.
Відповідачка згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.. 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. 
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками 42/100 жилого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу від 25.06.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Стадійчук О.В. та зареєстровано у реєстрі за №3724. Зазначені обставини також підтверджуються Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10-12).
Також, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0219 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . Що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №241690 (а.с.14).
11.07.2007 КП «Архітектор» було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с.18-22).
Зі змісту позовної заяви слідує, що власником іншої частини житлового будинку по АДРЕСА_2 була ОСОБА_6 .
Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 15.03.2010 було затверджено Мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , згідно якої ОСОБА_5 зареєструє свою частину будинку як окремий об`єкт та звернеться до Дубенської міської ради із заявою про присвоєння окремої поштової адреси. Додатковим рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.03.2011 визначено, що ОСОБА_5 зареєструє свою частину будинку, а саме 58/100, що знаходиться в АДРЕСА_2 , як окремий об`єкт (а.с.15-17).
В подальшому, 58/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 присвоєно адресу « АДРЕСА_3 », що підтверджується довідкою начальника відділу кадастру та земельних питань №263 від 15.06.2011 (а.с.23). На даний час власником є ОСОБА_3 (а.с.51).
Згідно висновку про вартість об`єкта нерухомості, а саме 42/100 житлового будинку по АДРЕСА_2 , ринкова вартість складає 361 672 грн. (а.с.29-35).
IV. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини другої статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Системний аналіз положень статей 183, 358,364, 379, 380,382 ЦК України призводить до висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №1622/16834/12 (касаційне провадження № 61 -4936св18).
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).
Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Під час розгляду справи відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Суд зазначає, що кожен співвласник має безумовне право на виділ своєї частки в натурі, спільне володіння майном обмежує права власника. Оскільки між співвласниками досягнуто згоди щодо порядку фактичного користування майном, а один із власників уже реалізував своє право на виділ своєї частки нерухомості в окремий об`єкт (квартиру АДРЕСА_4 ), суд вважає за доцільне привести юридичний статус нерухомості у відповідність до фактичного стану, виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна належну позивачам 42/100 частину будинку та припинити право спільної часткової власності. Враховуючи, що частка позивачів є технічно відокремленою та має статус ізольованого приміщення, такий виділ відповідає вимогам ст. 364 ЦК України та забезпечує позивачам право на одноосібне володіння та розпорядження належним їм майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
позов задовольнити: виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їм 42/100 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташований по АДРЕСА_2 , до якого входять наступні приміщення: 1-7 коридор 9,2 кв.м.; 1-8 житлова - 7,0 кв.м.; 1-9 житлова - 15,2 кв.м, В літня кухня; Пг/В погріб, №1 огорожа.
Припинити право спільної часткової власності на 42/100 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташований за адресою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачі: 
 
1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
 
2) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
 
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 ,паспорт серія НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

 
Суддя          О.Ю. Жуковська