КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/5575/23
провадження № 2-кас/340/1/26 
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за наступні місяці: квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за наступні місяці: квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 17.03.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період з 26.03.2022 по 01.12.2022 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Новогродівка Покровського району Донецької області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №176, однак відповідач не виплачував додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн, що порушує, на думку позивача, вимоги Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168). 
Стверджує, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №176 є належним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. При цьому, окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/3/29 не може бути застосоване до спірних правовідносин з підстав відсутності його державної реєстрації.
Вказує, що встановлення факту притягнення до дисциплінарної відповідальності протягом спірного періоду не може бути підставою для позбавлення права на виплату йому збільшеної додаткової винагороди. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2024, у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Верховного суду від 11.12.2025 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2024 у справі №340/5575/23 скасовано. Справу направлено на новий судовий розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
05.01.2026 матеріали адміністративної справи №340/5575/23 надійшли до Кіровоградського окружного адміністративного суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 головуючим суддею по розгляду справи №340/5575/23 визначено суддю Савонюка М.Я. 
09.01.2026 ухвалою суду адміністративну справу №340/5575/23 суддею Савонюком М.Я. прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначив, що згідно результатів письмового опитування військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : командира реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , старшого лейтенанта ОСОБА_3 , головного сержанта - командира бойової машини 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_1 у спірні періоди 2022 року безпосередньої участі у бойових діях не брав, записи в Журналі бойових дій за 2022 рік стосовно останнього відсутні, а за службовими обов`язками відповідав за завдання з обслуговування техніки та технічних засобів, що не пов`язані із безпосередньою участю в бойових діях. 
Вказує, що необхідною умовою для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, а прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Поряд з цим, належні докази на підтвердження таких обставин відсутні, а факт проходження позивачем служби у підпорядкованій військовій частині НОМЕР_2 не може безспірно свідчити про виконання військовослужбовцем бойових завдань. 
З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

04.02.2026 представник позивача надав суду додаткові письмові пояснення, згідно яких неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації бойової участі військовослужбовця у зоні бойових дій, а також, бездіяльність відповідача щодо не отримання або направлення довідки про участь позивача у бойових діях - не може мати негативні наслідки для позивача. Зауважує, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, Новогродівська міська територіальна громада відноситься до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії. При цьому, довідка від 07.01.2023 №176 є належним доказом участі у бойових діях позивача у період з квітня 2022 року, травня 2022 року, червня 2022 року, липня 2022 року, серпня 2022 року, вересня 2022 року, жовтеня 2022 року, листопада 2022 року. 

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2022 №155 ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу частини на посаду сержанта резерву 3 взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 (а.с. 60). 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №181 від 30.03.2022 сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 3 взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією під час дії воєнного стану, призначено на посаду командира відділення управління взводу управління командира батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , також вказанно вважати таким, що з 26.03.2022 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк "молодший сержант" (а.с. 186). 
Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) №96 від 01.05.2022 позивач вважається таким, що 26.03.2022 прибув до складу сил та засобів тактичного угрупования " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які залучаються та беруть безпосередно участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 22зв.-24). 
Згідно із наказом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) №122 від 08.12.2022 ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.12.2022 вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (а.с. 20).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №176 ОСОБА_1 у період з 26.03.2022 по 01.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у м. Новогродівка, Покровського району, Донецької області (а.с. 17).
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (далі – Перелік № 309), м. Новогродівка Покровського району Донецької області віднесено до розділу територій можливих бойових дій.
Довідкою військової частини від 09.09.2023 №0989/10/3017 підтверджується, що позивачу з березня 2022 року по грудень 2022 року виплачено грошову винагороду в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (а.с. 59).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до статті 3 Закону України від 06.12.1991 №1934-XII «Про Збройні Сили України» та пункту 1 Положення про Міністерство Оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Згідно із частинами 1-4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 1. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено станом і на теперішній час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та № 69/2022 Кабінет Міністрів України Постановою №168, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць (з 19.07.2022 з набранням чинності постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 01.06.2022) (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). 
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 доповнено Постанову №168 пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів». Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022. 
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі – порядок № 260), до якого наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022), а потім Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі – Окреме доручення), якими надав тлумачення терміну «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», встановив порядок визначення районів ведення бойових дій; визначив вимоги щодо документального підтвердження безпосередньої участі у бойових діях та заходах, а також обов`язки керівників органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирів військових частин щодо організації належного документування участі у бойових діях та заходах та інше.
Отже, Міністр оборони України як очільник відповідного міністерства, реалізував делеговані йому повноваження щодо визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям відповідного військового формування – Збройних Сил України, та з метою забезпечення реалізації пункту 1 Постанови № 168, шляхом прийняття в межах своїх повноважень відповідних окремих рішень, визначив на період дії воєнного стану порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також документи для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях та заходах.
Таким чином, окремі рішення Міністра оборони України прийняті для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, у розмірі до 100000 грн), мають належне юридичне підґрунтя.
Верховний Суд у постанові від 06.06.2024 у справі №400/1217/23, аналізуючи положення Указу Президента України від 03.10.1992 №493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731, визнав обґрунтованими доводи скаржника, що рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, від 23.06.2022 №912/з/29 підлягали обов`язковій державній реєстрації, позаяк містять норми, які зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації виплати додаткової винагороди.
У той же час Верховний Суд у вказаній постанові відзначив, що така обставина як відсутність їх державної реєстрації, зважаючи на умови, в яких ці рішення Міністром оборони України приймалися, а також те, що вони фактично виконувалися керівниками органів військового управління, штабів угруповань військ, штабів тактичних груп, командирами військових частин упродовж періоду їх дії шляхом документування безпосередньої участі у бойових діях та заходах, є виправданою, має розумне пояснення і не може змінити їх юридичної сили.
Разом з тим, за пунктом 1 директиви №248/1298 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Згідно з пунктом 2 директиви №248/1298 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 грн – військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах); 30000 грн – іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
За пунктом 3 директиви №248/1298 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Аналогічні за змістом положення містяться й в Окремому доручені, відповідно до пункту 1 якого під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти, зокрема виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.
У пункті 3 Окремого доручення зазначено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави – відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Абзацом четвертим пункту 3 Окремого доручення визначено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Абзацом 1 пункту 4 Окремого доручення визначено, що керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення. У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення. У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Виплата додаткової винагороди до 100000 грн на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах. 
Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн. є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. 
При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, бойовими наказами (бойовими розпорядженнями); журналами бойових дій (вахтовими журналами) або журналами ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постовими відомостями (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапортами (донесеннями) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 25.07.2024 у справі № 340/5934/23. 
Відповідно до довідки військової частини від 09.09.2023 №0989/10/3017 позивачу з березня 2022 року по грудень 2022 року виплачено грошову винагороду в розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії
При цьому, з матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечується, що додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що відповідачем пояснюється відсутністю підстав для такого нарахування.
Позивач в якості підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн надав суду довідку військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №176 за змістом якої позивач у період з 26.03.2022 по 01.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у м. Новогродівка, Покровського району, Донецької області. Підставою її видачі слугували накази командира оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_2 " №96 від 01.05.2022 та командира оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_3 " № 122 від 08.12.2022. 
Разом з тим, вказана довідка не містить інформації саме про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів у вказаний період, в той час як Постановою №168 передбачено виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень, саме за безпосередню участю у бойових діях або забезпеченні здійснення таких заходів.
Посилання на документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 у довідці відсутні. 
У свою чергу, наказами №96 від 01.05.2022 та №122 від 08.12.2022 лише зафіксовано факти прибуття та вибуття позивача зі складу сил та засобів тактичних угруповань, які залучалися та брали безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та не містять відомостей про виконання військовослужбовцями, у тому числі і відповідачем, бойових дій завдань та про участь у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29. 
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №176 не є належним доказом безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою №168. 
Виходячи із висновків касаційного суду, викладених у постанові від 11.12.2025, судом витребувано у відповідача відомості щодо місця проходження військової служби ОСОБА_1 у період з квітня по листопад 2022 року з наданням підтверджуючих документів (наказів про відрядження, зарахування/виключення до особового складу частини тощо); оригінали або належним чином засвідчені копії бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій (вахтових журналів) або журналів ведення оперативної обстановки або бойових донесень (підсумкових, термінових, позатермінових) або постових відомостей (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань, в частині, що стосуються та можуть підтверджувати залучення ОСОБА_1 до виконання бойових та/або спеціальних завдань у період з квітня по листопад 2022 року. 
На виконання вимог суду відповідач надав копію наказу №181 від 30.03.2022 про призначення позивача на посаду командира відділення управління взводу управління командира батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , а також провів письмове опитування військовослужбовців, з якими той проходив військову службу.
Так, згідно письмових пояснень прямого командира позивача - командира реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , зазначені у довідці періоди нібито безпосередньої участі сержанта ОСОБА_1 в бойових діях не відповідають фактичним обставинам проходження ним військової служби та не узгоджуються з порядком оформлення документів для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі. У Журналі бойових дій відсутні будь-які записи, які б підтверджували безпосередню участь сержанта ОСОБА_1 у бойових завданнях, бойові розпорядження також відсутні. У населених пунктах, де в зазначені періоди перебувала військова частина НОМЕР_1 , активні бойові дії не велися. Сержант ОСОБА_1 у спірні періоди 2022 року такої участі не брав (а.с. 187зв.)
Капітан ОСОБА_3 , який перебував на посаді заступника командира батареї з морально-психологічного забезпечення реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 з 17.03.2022, у своїх поясненнях командиру військової частини НОМЕР_1 зазначив, що сержант ОСОБА_1 у спірні періоди безпосередньої участі в бойових діях не приймав, перебував у місті Новий Труд Донецької області, де активні бойові дії не велися, безпосередніх бойових зіткнень не відбувалося, а підрозділ виконував завдання з управління та забезпечення діяльності реактивної артилерійської батареї. Сам позивач виконував функції управління та забезпечення діяльності підрозділу. Записи у Журналі бойових дій щодо ОСОБА_1 відсутні, факти поранення та втрати військового майна безпосередньо на лінії бойового зіткнення також (а.с. 187).
Головний сержант - командир бойової машини 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , старший сержант ОСОБА_4 , який проходив службу в одному підрозділі разом із ОСОБА_1 , надав пояснення про те, що останній у спірний період участі в бойових діях не приймав, перебував у місці тимчасового розташування реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , а саме у АДРЕСА_1 , який наприкінці 2022 року знаходився приблизно за 40 км (по прямій лінії) від позицій противника. За своїми функціональними обов`язками сержант ОСОБА_1 виконував завдання з управління, організації та забезпечення діяльності підрозділу. Виконання таких завдань належить до функцій повсякденної діяльності підрозділу як у мирний, так і у воєнний час та не є виконанням бойових (спеціальних) завдань. У зв`язку з цим видання бойових розпоряджень стосовно сержанта ОСОБА_1 у 2022 році не здійснювалося, Записи щодо нього у Журналі бойових дій за 2022 рік відсутні. Разом з тим, зазначив, що командиром військової частини НОМЕР_1 щороку видається бойовий наказ, який стосується всієї військової частини та всіх її підрозділів. Про такий наказ робиться загальний запис у Журналі бойових дій без зазначення конкретних прізвищ військовослужбовців (а.с. 188). 
У відзиві на позовну заяву відповідач з урахуванням на зазначених вище пояснень зазначив, що позивач у спірний період з квітня по листопад 2022 року згідно службових обов`язків відповідав за завдання з обслуговування техніки та технічних засобів, що не пов`язані із безпосередньою участю в бойових діях. Записи в Журналі бойових дій за 2022 рік стосовно ОСОБА_1 відсутні. Недоліків в оперативно-бойових документах щодо участі в бойових діях останнього не допущено. 
Отже, позивачем не надано та судом не здобуто жодних доказів безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів. Також, не встановлено фактів неналежної організації відповідачем своєї внутрішньої діяльності чи недотримання порядку фіксації бойової участі військовослужбовця у зоні бойових дій. Натомість встановлено виконання позивачем у спірний період функцій управління та забезпечення діяльності свого підрозділу.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що у період з квітня 2022 року по листопад 2022 року він перебував в м. Новогродівка Покровського району Донецької області суд звертає увагу, що лише 22.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 м. Новогродівка Покровського району Донецької області віднесено до розділу територій можливих бойових дій. Отже, беручи до уваги вказаний наказ №309, бойові дії у періоді несення служби ОСОБА_1 у вказаний період в м. Новогродівка Покровського району Донецької області не велися. 
Водночас, як уже зазначено судом вище ключовою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168, є не факт перебування на територіях, де ведуться бойові дії, а виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі — КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/2261/19.
З врахуванням наведених норм чинного законодавства, встановлених обставин справи та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, оскільки відповідачем в межах спірних правовідносин не було вчинено протиправної бездіяльності щодо виплати позивачу відповідно до Постанови №168 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, а відтак його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії — відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 травня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ). 
Відповідач - військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК