Справа № 686/16413/26 
Провадження № 3/686/3920/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Марцинкевич С.А., з участю секретаря Созанської Л.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 22 травня 2026 року о 23 год. 59 хв., в м. Хмельницький, по вул. Гетьмана Мазепи (Маршала Красовського), 23 керував електричним транспортним засобом, а саме двоколісним електросамокатом «Bolt», потужністю до 3 кВт, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у найближчому медичному закладі відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечив, пояснив, що дійсно у вказаний час та місці він керував електросамокатом, був зупинений працівниками поліції, проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. При цьому, вказав, що електросамокат не є транспортним засобом, а тому в даному випадку на нього не поширювалась дія Правил дорожнього руху України. 
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення правил дорожнього руху повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксований факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, його відмова від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735) огляду на стан алкогольного сп`яніння; даними направлення на проходження огляду в медичному закладі згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; даними відеозаписів, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Згідно Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея, тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. Коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Разом з цим, суд критично ставиться та не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній фактично від такого огляду ухилився. 
Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Разом з цим, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Законодавством розмежовані поняття «механічні транспортні засоби» та «транспортні засоби», і різниця між ними лише в наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.
Згідно пункту 1.10 ПДР механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.
Пункт 2.13 ПДР передбачає, що транспортні засоби належать, зокрема, до категорії А1 це мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Згідно з п. 3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія», затвердженогопостановою КМУ від 08.05.1993 № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.
Наведене свідчить про те, що такі транспортні засоби як скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт належать до категорії «А1», оскільки вони є механічними транспортними засобами у розумінні п. 1.10 ПДР. На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.
Таким чином, не може вважатися водієм в розумінні ПДР особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт, так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 ПДР, та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.
Тобто, якщо електроскутер має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія і реєстраційний документ, та відповідно керування ним не надає особі статусу водія з усіма наслідками такого.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 керував електроскутером «Bolt», який згідно з інформацією, що доступна в мережі Інтернет, є транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт (протилежного матеріали справи не містять). Наявність посвідчення водія для керування таким транспортним засобом не вимагається і чинним законодавством не передбачено.
Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою ВАП УПП в Хмельницькій області ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось, що останній підтвердив в суді. 
Тобто, ОСОБА_1 у розумінні наведених норм чинного законодавства не є водієм, є іншою особою, а відтак на нього, згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 401, 130, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив: 

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 
Реквізити для сплати штрафу в добровільному порядку: Призначення платежу: 21081300; Отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37971775; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 748999980313060149000022001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; в призначенні платежу зазначити серію і номер протоколу: серія ЕПР1 №673152.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Реквізити для сплати судового збору в добровільному порядку: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Пункт ставок судового збору: 5.
Після набрання постановою законної сили:
-стягувач штрафу – Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП (м. Хмельницький, пров. Коцюбинського, 35/2);
-стягувач судового збору – Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5);
-боржник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: