Справа №592/6102/26
Провадження №2/592/2144/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року         м.Суми 

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді – Катрич О.М.
за участю секретаря судового засідання – Дядечко Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,- 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Лисенко Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яку мотивує тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою укладення договору дарування, маючи на меті подарувати сину квартиру. Приватний нотаріус повідомила, що на нерухоме майно   ОСОБА_2 наявне обтяження № 3978924 від 31.10.2006 року - накладений арешт на підставі постанови державного виконавця ДВС у Ковпаківському районі б/н від 04.10.2006 року. З витягу із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майно, що був наданий нотаріусом, встановлена наявність обтяження - арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження: 3978924, зареєстрований 31.10.2006 Сумською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту. Однак, 26.03.2026 року Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його вимог, аргументуючи відмову тим, що відсутня інформація в рамках якого виконавчого провадження накладено вищевказаний арешт. Виконавче провадження щодо вказаного арешту майна завершено та знищено із закінченням терміну зберігання. Згідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, завершені виконавчі провадження, терміни зберігання яких закінчився, що складає 3 роки, підлягають знищенню. Оскільки накладення арешту на нерухоме майно здійснювалось на підставі постанови державного виконавця та встановити підстави накладення арешту та причини його накладення не надається можливим, у позивача виникло право на звернення до суду, оскільки арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду.
Просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений 31.10.2006 Сумською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 3978924.
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Лисенко Н.О. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.02.2000 року, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2001, ОСОБА_2 успадкував після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1/2 частини квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.11).
Відповідно до Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна»: тип обтяження: заборона нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3978924, зареєстровано: 31.10.2006; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н, 04.10.2006 ДВС у Ковпаківському районі м.Суми; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник ОСОБА_2 ; заявник ДВС у Ковпаківському районі м. Суми (а.с.12).
Із копії листа наданого Ковпаківським ВДВС у місті Суми Сумського міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції від 26.03.2026 року вбачається, що згідно пошукових даних, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається наявність обтяжень, зокрема: №3978924 від 31.10.2006, підстава накладення – постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 04.10.2006, ДВС у Ковпаківському районі м.Суми. Виконавче провадження щодо вказаного арешту майна, завершено та знищено із закінченням терміну зберігання (а.с.13).
Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що державний виконавець мав при закінченні виконавчого провадження щодо боржника зняти накладений ним арешт на нерухоме майно.
Як вбачається з досліджених судом доказів скасування арешту в досудовому порядку державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не було здійснено.
Суд бере до уваги, що за змістом ч. 1 р. Х Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби лише завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) завершені виконавчі провадження, термін зберігання яких закінчився, що складає 3 роки, підлягають знищенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач, наведені позивачем обставини не спростував.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Тобто державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.
Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача належне користування, володіння та розпорядження своїм майном, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
Арешт на майно було накладено органом виконавчої служби у 2006 році, на даний час виконавчі провадження знищені.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 12-19, 141, 265-268, 354 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:
Позов представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений 31.10.2006 Сумською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 3978924.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   

Суддя        Ольга КАТРИЧ