Справа № 689/2201/25
2/689/167/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2026 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В., 
з участю: секретаря судового засідання - Лебеденко О.М.,
представника позивача – адвоката Польового В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_6 . Після її смерті він звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Динько Г.А., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, оскільки станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 . Фактично ж членами колгоспного двору були його батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , адже він та його сім`я з 1990 року проживали в м. Хмельницькому, а 25 грудня 1991 року отримали житло в м. Хмельницькому, тобто не були членами колгоспного двору. Його рідний брат ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на його користь. Батько ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його спадщину прийняв та оформив його рідний брат ОСОБА_2 . Мати від прийняття спадщини відмовилася.
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 5 січня 2026 року По цивільній справі № 689/2201/25 (2/689/845/25) за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради Хмельницького району, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 );, ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) – а.с. 62-63.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Суду пояснив, що після смерті батьків позивач успадкував житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки рідний брат ОСОБА_2 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь рідного брата – позивача по справі, а інші відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 з 1991 року проживали в м. Хмельницькому і втратили статус члена колгоспного двору.
Відповідачі ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та про визнання позову.
Представник відповідача Розсошанської сільської ради Хмельницького району належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов необхідно задоволити повністю.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10 . Ця обставина підтверджується копією про смерть (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_10 (а.с. 7). 17 січня 2014 року до приватного нотаріуса Динько Г.А. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернулися ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач). Ця обставина підтверджується копіями заяв про прийняття спадщини (а.с. 30-31, 36). Мати позивача, ОСОБА_6 , 19 січня 2014 року подала нотаріусу заяву про відмову від належної їй частки спадщини за законом після смерті її чоловіка (а.с. 30). 5 серпня 2014 року між спадкоємцями: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна, згідно п. 3 якого у приватну власність ОСОБА_1 переходить частка у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , а у приватну власність ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 2, 7204 га, що розташована на території Скаржинецької сільської ради (а.с. 35-36). 15 вересня 1988 року ОСОБА_10 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно якого житловий будинок АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_10 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 (а.с. 9, 81). Відповідно до свідоцтва про народження позивач, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_6 (а.с. 7). 14 січня 2026 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 80). Відповідач ОСОБА_2 14 січня 2026 року подав приватному нотаріусу заяву про відмову від його частки у спадщині на користь рідного брата – ОСОБА_1 (а.с. 80).
Так, згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А ст. 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Приписом частини1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначає, що а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Після 15 квітня 1991 року майно вказаного колгоспного двору не змінилося і не зменшилось, тому співвласниками двору в рівних частках є особи, які були членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року. Доказів того, що спірний житловий будинок було на 15.04.1991р. переведено до іншої соціальної групи сторони суду не надали, не встановлені такі і судом.
Членами колгоспного двору станом на 15.04.1991р. були: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (голова двору), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дружина), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син, вибув в м. Хмельницький 21 грудня 1991 року), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (невістка, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (онука, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (онука, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року). Ця обставина підтверджується довідкою Розсошанської сільської ради № 399 від 1 грудня 2025 року (а.с. 12).
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється аб не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частина 1 статті 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.
Судом встановлено, що члени колгоспного двору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (невістка, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (онука, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (онука, вибула в м. Хмельницький 25 грудня 1991 року) після 15 квітня 1991 року вибули з колгоспного двору, що підтверджується довідкою Розсошанської сільської ради № 399 від 1 грудня 2025 року (а.с. 12), а також копіями паспортів ОСОБА_3 (а.с. 50-51), ОСОБА_4 (а.с. 54-55), ОСОБА_5 (а.с. 57-58).
Відповідно до абз. 2 підп. г) п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Стаття 71 ЦК УРСР 1963 року передбачає, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Згідно ст. 76 Цивільного Кодексу УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 втратили право на витребування частки із майна колишнього колгоспного двору, а відповідач ОСОБА_2 відмовився від своєї частки на користь позивача.
Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд враховує визнання позову відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , оскільки визнання ними позову не суперечить закону та не порушує їхніх прав, свобод чи законних інтересів (а.с. 49, 53, 56, 65).
Отже, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом та прийняв спадщину, відповідач ОСОБА_11 відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1 , а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перестали бути членами колишнього колгоспного двору (пропустили строк на витребування частки у майні колгоспного двору), тому позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами загальною площею 92, 6 кв.м., житловою площею 61, 5 кв.м., ринковою вартістю 109 500 грн., що розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. 
Отже, з відповідачів ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі по 302 грн. 80 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами загальною площею 92, 6 кв.м., житловою площею 61, 5 кв.м., ринковою вартістю 109 500 грн., що розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого спадщину прийняла ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі по 302 грн. 80 коп. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлений 6 травня 2026 року. 

Суддя А.В. Кульбаба