Справа № 396/1317/25
Провадження № 2/396/38/26

РІШЕННЯ
Іменем України

14.04.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді: Цесельської О.С., 
за участю секретаря судового засідання Трохимчук Я.О., 
представника позивача: Охременка А.В.,
третьої особи: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в порядку загального позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Охременко Артем Вікторович, до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Охременко А.В. звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить встановити факт виховання дитини з інвалідністю до 18 років.
Заявлені уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та його дружина ОСОБА_1 21.01.2025 року зареєстрували шлюб. Від попереднього шлюбу дружина має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ними та якого заявник фактично виховує. Дитина має інвалідність,вроджену ваду серця, тому потребує постійного догляду. Подружжям було прийнято рішення, що позивач буде здійснювати виховання дитини та забезпечуватиме його всебічний розвиток, а дружина буде здійснювати утримання всієї сім`ї. Представник зазначає, що позивач забезпечує регулярні візити ОСОБА_4 до лікарів, контролює приймання ним лікарських засобів. Вважає, що позивач забезпечує всі необхідні умови для збереження фізичного та психічного здоров`я ОСОБА_4 . У зв`язку з чим позивач просить встановити юридичний факт виховання сина дружини ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 12.01.2026 р. цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 27.01.2026 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
14.04.2026 р. від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заяву про долучення до матеріалів справи доказів, а саме акт обстеження матеріально-побутових/житлових умов.
В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. а саме встановити факт виховання ОСОБА_2 дитини з інвалідністю ОСОБА_4 ..
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис від 10.03.2026 р. у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання повістки про виклик до суду. У матеріалах справи міститься заява від 11.02.2026 р., в якій останній визнає позовні вимоги та просить встановити факт виховання ОСОБА_2 його сина ОСОБА_4 ..
Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, 17.03.2026 р. через систему "Електронний суд" подано заяву про розгляд справи без їхньої участі.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.
У частинах першій, четвертій статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Отже, в розумінні приписів статті 206 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
З огляду на викладені норми права, суд вважає, що заяви відповідачів про визнання позову не можуть слугувати підставою для задоволення позову.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2025 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 22, Т. 2).
Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 23, Т. 1).
Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26-27, Т. 1) .
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2016 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 209, Т. 1).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_4 зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 (а.с. 29, Т. 1).
Згідно висновку ехокардіографічного обстеження ОСОБА_4 , проходив повторне обстеження серця 13.06.2024, рекомендовано помірні фізичні навантаження, контроль ЕКГ 1 раз на 6 місяців, спостереження кардіолога за місцем проживання (а.с. 24, Т. 1).
Зі змісту індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №32 ОСОБА_4 з 2010 року має інвалідність (а.с. 46-48, Т. 1).
Як вбачається з висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_4 має труднощі у сприйнятті навчального матеріалу (а.с. 33-46, Т. 1).
Згідно довідки Новоукраїнського ліцею № 4 Новоукраїнської міської ради № 163/01-05-32 від 21.07.2025 ОСОБА_4 навчається у 11 класі Новоукраїнського ліцею № 4 на індивідуальній формі навчання (а.с. 226, Т. 1).
Управлінням праці та соціального захисту населення Новоукраїнського РДА ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_3 вперше з 16.11.2010, як матері дитини з інвалідністю (а.с. 112-113, Т. 1).
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 від 21.07.2025 № 331/01-30. Будинок на праві власності належить дружині ОСОБА_1 .. В будинку зроблений сучасний ремонт, створенні всі умови для проживання, подружжя веде спільне господарство, чоловік забезпечує сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 227, Т. 1).
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 від 13.10.2022 № 612/21-29. Будинок на праві власності належить ОСОБА_1 , в якому разом з нею проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 .. Син ОСОБА_4 має статус дитини з інвалідністю. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 веде спільне господарство, забезпечує сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно (зв.а.с. 226, Т. 1).
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 остання відмітка про звільнення у 2019 року (а.с. 230-236, Т. 1).
Згідно довідки форма ОК-7 за період з 1999 по 2024 з заробітної плати позивача здійснювалося відрахування до ПФУ (а.с. 237-240, Т. 1).
Позивач має посвідчення НОМЕР_4 видане 16.02.2016 (а.с. 221) та військовий квиток НОМЕР_5 (а.с. 215-220, Т. 1).
Відповідно до характеристики з місця роботи та виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради ОСОБА_2 характеризується позитивно, працьовитий та відповідальний, без шкідливих звичок, утримує сім`ю, виховує дітей, зокрема і сина дружини від попереднього шлюбу (а.с. 200, 201, Т. 1).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 08.04.2026 р. по АДРЕСА_2 вбачається, що за зазначеною адресою фактично проживають та зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Житловий будинок перебуває у належному стані, підтримується чистота та порядок. Сім`я забезпечена необхідними меблями та побутовою технікою. Санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають встановленим нормам. Також встановлено, що ОСОБА_2 виконує роль фактичного батька та бере на себе основне навантаження щодо догляду за пасинком ОСОБА_4 ..
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до приписів пункту 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
У відповідності 315 - 318 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав.
Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Частиною 1 статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 15 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України.
За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється.
Статтею 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.
Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.
Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню.
Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер.
Матеріали справи свідчать про те, що неповнолітній ОСОБА_4 має рідного батька - ОСОБА_3 ..
Батько дитини не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку надання коштів на утримання дитини.
У своїй заяві позивач вказує, що з моменту спільного проживання із ОСОБА_1 її син ОСОБА_4 проживає разом з ним, він надає йому належну турботу та догляд, оскільки дитина має інвалідність.
Так, судом встановлено, що заявник проживає однією сім`єю з пасинком ОСОБА_4 , отже в силу закону має право брати участь у його вихованні.
Водночас, позивач не довів, що має у своїй власності нерухоме або цінне рухоме майно, що сплачує комунальні послуги за місцем свого спільного проживання з дитиною, що оплачує витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття, регулярної допомоги дитині яка має інвалідність (підвіз до лікарні, придбання ліків, відвідування разом з ним лікарів), тощо.
Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні позивача неповнолітнього сина дружини, окрім спільного місця проживання, матеріали справи не містять.
Суд вважає, що факт спільного виховання позивачем сина від першого шлюбу його дружини без надання інших достатніх та належних доказів не підтверджує факт виховання ОСОБА_4 позивачем.
Законом не заборонено добровільно утримувати неповнолітніх дітей своєї дружини від першого шлюбу, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить позивач.
Жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання дітей, лікування чи навчання дітей без встановлення цього факту - позивачем суду не зазначено і доказів такого до заяви не додано.
Крім того, позивач заявляючи вимогу про встановлення факту виховання ним як вітчимом свого пасинка як дитини з інвалідністю, не зазначив, які його особисті чи майнові права можуть виникнути, змінитися або припинитися внаслідок такого факту, яке юридичне значення матиме такий факт, а також не надав відповідних доказів.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм та обставин суд зазначає, що позивач як вітчим та, за згодою матері дитини, може добровільно брати участь у вихованні чи навіть утриманні дитини своєї дружини, проте це не породжує юридичного обов`язку щодо утримання позивачем його.
Таким чином, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову про встановлення факту виховання дитини з інвалідністю до 18 років.
У відповідності до 141 ЦПК України судові витрати понесені заявником не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Охременко Артем Вікторович, до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , служба у справах дітей Новоукраїнської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 23.04.2026 року.

Суддя: О. С. Цесельська