Єдиний унікальний номер 719/224/26
Номер провадження 2/719/150/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року     м.Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:
судді Цицак В.Л.,
за участю секретаря Тартус І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новодністровськ, Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», за підписом представника Сахарової Ольги Ігорівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі – ТзОВ «ФК «ЕЙС»), за підписом представника Сахарової О.І., до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 78220,77 грн., судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначають, що 15 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Кредитний договір № 854248105 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. При укладені Кредитного договору сторони діяли відповідно до алгоритму дій в ІТС та досягли згоди з усіх істотних умов договору. За умовами Кредитного договору ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 через банк провайдер грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а в подальшому сторони домовилися про збільшення розміру кредиту, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за тілом кредиту становить 20000,00 грн..
На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. та додаткових угод до нього згідно реєстру прав вимоги № 244 від 15.08.2023р. право грошової вимоги від ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ОСОБА_1 за Кредитним договором №854248105 перейшло до ТзОВ «Таліон Плюс». Надалі, 27 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024р. та згідно реєстру прав вимог №1 від 27.05.2024р. право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №854248105 перейшло до ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а 15 липня 2025 року - до ТзОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025р. та відповідно до Реєстру прав вимоги від 15.07.2025р.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала та не повернула наданий їй Кредит в строки, передбачені кредитним договором, то на момент подання позовної заяви загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 78220,77 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 20000,00 грн. та заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 58220,77 грн.
З огляду на зазначене просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором №854248105 від 15.05.2023р. в загальному розмірі 78220,77 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою суду від 20.04.2026р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, за клопотанням позивача витребувано додаткові докази, призначено судове засідання на 15 травня 2026 року о 09 год. 30 хв., яке неодноразово відкладалось, зокрема, останній раз на 15 червня 2026 року о 09 год. 00 хв.
В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 164), не з`явився, проте в позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 1-8).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалася. При цьому, в суд повернулись поштові конверти із судовими повістками у зв`язку із відсутністю адресата (а.с.153-154, 160-161, 165-166).
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 2627128 від 20.04.2026р. з Єдиного державного демографічного реєстру. (а.с. 145), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача такою, що повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином.
Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що порядок і умови надання ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору визначають Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - Правила), що діють з 18 серпня 2022 року (а.с. 24-28).
Алгоритм та принцип роботи в ІТС, зокрема, створення особистого кабінету позичальника, оформлення кредиту наведено в Порядку дій споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO, затверджених наказом директора ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №20_11/2021 від 16.08.2021р. (а.с. 30-36).
15 травня 2023 року відповідач ОСОБА_1 заповнила заявку на отримання грошових коштів в кредит, зазначивши суму кредиту і строк кредитування, свої персональні дані і номер банківської карти (а.с. 29). 
У цей же день, 15 травня 2023 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії № 854248105 (надалі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) MNV5V77N (а.с. 14-23), а також ОСОБА_1 отримала паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 854248105 від 15.05.2023р. (а.с. 13-14).
Вказане також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сформованій 29 травня 2024 року (а.с. 37), та відповідає алгоритму дій ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів (а.с. 38-39).
Порядок укладення Договору визначено у п. 4.10. розділу 4 Кредитного договору.
Згідно з п. 14.1., 14.2. розділу 14 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
У п. 4.1. розділу 4 Кредитного договору, як і у Правилах, передбачено, що з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та плановий строк дострокового повернення Кредиту, протягом якого застосуються спеціальні умови користування кредитом – Дисконтний період. Максимально доступна сума Кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати другим та наступними Траншами, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника.
Так, відповідно до п. 2.1., 2.3. розділу 2 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 20000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 500, 00 грн. одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 14.06.2023р.
У п. 7.1. розділу 7 Кредитного договору також передбачено, що на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 14.06.2023р., а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.
Основна сума Кредиту, відповідно до п. 7.2. розділу 7 Кредитного договору, має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п.11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору.
Так, п. 11.1. розділу 11 Кредитного договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Окрім того, відповідно до підпунктів 9.1.1.2., 9.1.1.7. п. 9.1. та підпункту 9.2.1.5. п. 9.2. розділу 9 Кредитного договору Кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання Кредиту, та/або отримання негативної інформації про Позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання Кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання Договору в порядку передбаченому Договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів Позичальником; у разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника, а Позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору, розірвати чи припинити Договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку Позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом відповідно до кількості днів користування. Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору, розірвання чи припинення Договору про споживчий кредит, Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою Договором про споживчий кредит.
Згідно з п. 2.5 розділу 2, п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору.
У п. 5.1. розділу 5 Кредитного договору встановлено, що кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена Платіжна картка 5168-75XX-XXXX-7620, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. 
Згідно з п. 3.1., 3.2 розділу 3 Кредитного договору Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Кредитного договору, згідно якого Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду та періоду Пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахований процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою: Z=30-(X-Y), де Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; X – поточна дата закінчення Дисконтного періоду; Y – дата ініціації продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця).
Відповідно до п. 3.3. розділу 3 Кредитного договору для здійснення першої Пролонгації за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 124,50 грн. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет.
Відповідно до п. 2.4. розділу 2 Кредитного договору другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим Договором.
Так, згідно з п. 6.1., 6.5. розділу 6 Кредитного договору Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. Факт закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором. 
Як вбачається із платіжних доручень № 0c8acef5-be27-4f80-ad02-fff5e2c9b093 від 15.05.2023р., № 54262349-f644-4e14-b9c7-751261565271 від 24.05.2026р., №46ab6ecf-8faf-4cd2-865b-b2b5f3627baf від 30.05.2023р., №a61e0a73-c9ad-4980-a722-942a164e135a від 02.06.2023р., №08459256-7a31-40c5-8bb6-64fd0c52fc98 від 12.06.2023р., №01476af1-aa08-4b37-99db-fd6d0de65d62 від 12.06.2023р., №d13c6c8d-ca66-4063-82ab-46361d5da69f від 13.06.2023р., №92efff00-e376-4828-aaab-6b7e2cd7d613 від 13.06.2023р., №fb3a6f3e-428b-4c96-83d7-d0676a05c276 від 16.06.2023р., №1a6dc956-60f9-437e-888f-8f815f695ec9 від 17.06.2023р., №86779a72-04ef-4172-aacb-239353601e43 від 19.06.2023р., №f238086d-e43e-45b8-9c28-f75cf8c68bb5 від 19.06.2023р., №31234141-baef-4acb-bb9e-5a2b43957b26 від 19.06.2023р., №c82f7a6e-ca6d-40c5-8b37-1a4997c6e5dd від 19.06.2023р., №d23e0669-59c2-4179-9f6c-4fb185186fa6 від 22.06.2023р., №fe47248a-1e72-46e3-8d5e-e17beb5414d6 від 23.06.2023р. та довідок № 854248105/28062025/Э від 28.06.2025р., за підписом директора ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» С.Сінченка, відповідачу ОСОБА_1 здійснено переказ грошових коштів на загальну суму 20000,00 грн. із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 854248105 від 15.05.2023, ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» (а.с. 40-47, 120-128).
Перерахунок коштів ОСОБА_1 також підтверджується довідкою №20.1.0.0.0/7-260429/64489-БТ від 07.05.2026р., за підписом супервайзера з обробки звернень клієнтів й держорганів ГО АТ КБ «Приват Банк» А.С. Пустовіт, згідно з якою у період з травня по червень 2023 року на карту № НОМЕР_3 , яка емітована АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 , здійснено зарахування коштів у загальному розмірі 20000,00 грн. (а.с. 155-156).
При цьому, номер карти у платіжних дорученнях та довідці АТ КБ «Приват Банк» (а.с. 40-47, 155-156) відповідає номеру карти, вказаному ОСОБА_1 при заповненні заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.05.2023р. (а.с. 29).
У п. 8.1., 8.2., 8.6. розділу 8 Кредитного договору передбачено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника.
Відповідно до п. 8.3. розділу 8 Кредитного договору протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі Кредиту до 14.06.2023р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 302,95% річних, що на день укладення Договору становить 0,83% від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка); у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 14.06.202 р. проценти нараховуються за ставкою 603,96% річних, що на день укладення Договору становить 1,65% в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка). Згідно з п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70% річних, що на день укладення Договору становить 2,98% в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним.
При цьому, у п. 8.8. розділу 8 Кредитного договору визначено, що для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 624 грн. 50 коп. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 124 грн. 50 коп. та суму Кредиту у розмірі 500 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1395,69 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 124,90 % від суми першого Траншу.
У п. 8.9. розділу 8 Кредитного договору зазначено, що викладені в п. 8.8 Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення у разі дострокового повного чи часткового погашення Кредиту, або у сторону збільшення у разі отримання додаткових Траншів за Договором, оформлення Пролонгацій за Договором та у разі користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду.
Відповідно до п. 8.10. розділу 8 Кредитного договору Продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин нарахування процентів за ставкою, що застосовується без продовження Дисконтного періоду. Не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує зміни цього Договору та укладення додаткових угод до нього.
Також у п. 12.4. Кредитного договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 7.3. розділу 7 Кредитного договору проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. 
У п. 7.6. розділу 7 Кредитного договору встановлено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування Кредитом; у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування Кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.
Відповідно до п. 7.4. розділу 7 Кредитного договору Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми Кредиту, сума до сплати за Договором перераховується. З актуальною сумою до сплати Позичальник має можливість ознайомитись в Особистому кабінеті.
Згідно з підпунктами 9.1.1.1., 9.1.1.5. п. 9.1.1. розділу 9 Кредитного договору Кредитодавець має право, зокрема, вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором; в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди Позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.
При цьому, відповідно до підпунктів 9.1.2.1., 9.1.2.5. п. 9.1.2. розділу 9 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язаний, зокрема, прийняти від Позичальника виконання зобов`язань за цим Договором (у тому числі дострокове - як частинами, так і в повному обсязі); повідомити Позичальника про відступлення права вимоги за Договором протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення, в тому числі шляхом відправлення відповідного повідомлення на електронну пошту Позичальника.
У свою чергу згідно з підпунктами 9.2.1.2., 9.2.1.5. п. 9.2.1. розділу 9 Кредитного договору Позичальник має право сплатити проценти за користування Кредитом, виходячи з фактичного залишку суми Кредиту та строку користування Кредитом; протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору, розірвати чи припинити Договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку Позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом відповідно до кількості днів користування.
Крім цього, відповідно до підпунктів 9.2.2.1., 9.2.2.5. п. 9.2.2. розділу 9 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором; щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення із станом поточної заборгованості чи іншою інформацією, яка стосується цього Договору.
У п. 12.1. розділу 12 Кредитного договору встановлено, що Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України.
Згідно з п. 11.1. розділу 11 Кредитного договору договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості по кредитному договору №854248105 від 15.05.2023р., складений ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 15 травня 2023 року по 15 серпня 2023 року (а.с. 102-103)
Згідно з вказаним розрахунком відповідач отримав 11 Траншів за Кредитним договором на загальну суму 20000, 00 грн., а саме: 24.05.2023р. у розмірі 6600,00 грн., 30.05.2023р. - 350,00 грн., 02.06.2023р. - 1000,00 грн., 12.06.2023р. - 900,00 грн. та 450,00 грн., 13.06.2023р. – 500,00 грн., 16.06.2023р. - 1000,00 грн., 17.06.2023р. - 2300,00 грн., 19.06.2023р. - 4900 грн., 22.06.2023р. - 400,00 грн., 23.06.2023р. - 1100,00 грн. Окрім того, за згаданий вище період відповідач здійснила часткове погашення заборгованості за Кредитним договором, а саме: 13.06.2023р. у розмірі 1360,00 грн., 16.07.2023р. - 2427,00 грн., 23.07.2023р. - 148300 грн., 31.07.2023р. - 469,00 грн.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору №854248105 від 15.05.2023р. ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 15 травня 2023 року по 15 серпня 2023 року нарахувало ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 44175,49 грн., що складає заборгованість за тілом кредиту 20000,00 грн. та за нарахованими відсотками 29175, 49 грн.
28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 62-72), за умовами п. 2.1., 4.1. якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Надалі, 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року та 31 грудня 2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс» укладено додаткові угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. за № 19, № 26, № 27, № 31 та № 32 відповідно, за умовами яких строк дії договору факторингу №28/1118-01 неодноразово продовжувався, зокрема, останній раз до 31 грудня 2024 року (а.с. 67-74). 
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 244 від 15.08.2023р. ТзОВ «Таліон плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 44175,49 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 24175,49 грн. (а.с. 75).
Згідно з п. 2.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Після переходу права вимоги до ОСОБА_1 ТзОВ «Таліон плюс» провело нарахування процентів за Кредитним договором з 16 серпня 2023 року по 09 листопада 2023 року та на підтвердження заборгованості ОСОБА_1 суду надано розрахунок заборгованості, за підписом директора ТзОВ «Таліон плюс» Патіюка В.В. (а.с. 104-105).
Згідно вказаного розрахунку відповідач здійснила часткове погашення заборгованості за Кредитним договором, а саме: 25.08.2023р. у розмірі 299,00 грн., 14.09.2023р. - 4 896,00 грн., 24.09.2023р. - 4 653,00 грн., 29.09.2023р. - 1 375,00 грн., 10.10.2023р. - 3 566,00 грн., 18.10.2023р. - 2 420,00 грн.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору №854248105 від 15.05.2023р. з врахуванням проведених ТзОВ «Таліон плюс» донарахувань, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором за період з 15 травня 2023 року по 09 листопада 2023 року становить в загальному розмірі 78220, 77 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту 20000,00 грн. та за нарахованими відсотками 58220, 77 грн.
Згідно з п. 5.3.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
Так, 27 травня 2024 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01 (а.с. 78-82), за умовами п. 2.1., 4.1. якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024р. ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 78220,77 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 58220,77 грн. (а.с. 83-84).
Згідно з п. 5.3.3. договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024р. Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
15 липня 2025 року між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е (а.с. 88-93), за умовами п. 1.1, 1.2. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
В цей же день між ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025р. та Реєстр Боржників до Договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025р., згідно з яким ТзОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №854248105 від 15.05.2023р. на загальну суму заборгованості в розмірі 78220,77 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 58220,77 грн. (а.с. 94-95, 96).
При цьому, ТзОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» донарахування процентів не проводили, коштів від ОСОБА_1 на погашення заборгованості по Кредиту не отримували.
Враховуючи відсутність будь-яких погашень по Кредиту зі сторони ОСОБА_1 після відступлення права вимоги, згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором №854248105 від 15.05.2023р. заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Ейс» станом на 26 грудня 2025 року становить 78220,77 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 20000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 58220,77 грн. (а.с. 106).
Відповідач ОСОБА_1 не надала суду заперечень щодо укладення Кредитного договору № 854248105, здійснених ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс» розрахунків заборгованості, а також доказів погашення заборгованості.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. 
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.05.2023р. та Кредитного договору № 854248105 від 15.05.2023р. відповідач вказала своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, електронну адресу, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 уклала Кредитний договір №854248105 від 15.05.2023р. на загальну суму 20000,00 грн. на умовах строковості, платності та поворотності.
Отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів за Кредитним договором підтверджується платіжними дорученнями № 0c8acef5-be27-4f80-ad02-fff5e2c9b093 від 15.05.2023р., № 54262349-f644-4e14-b9c7-751261565271 від 24.05.2026р., №46ab6ecf-8faf-4cd2-865b-b2b5f3627baf від 30.05.2023р., №a61e0a73-c9ad-4980-a722-942a164e135a від 02.06.2023р., №08459256-7a31-40c5-8bb6-64fd0c52fc98 від 12.06.2023р., №01476af1-aa08-4b37-99db-fd6d0de65d62 від 12.06.2023р., №d13c6c8d-ca66-4063-82ab-46361d5da69f від 13.06.2023р., №92efff00-e376-4828-aaab-6b7e2cd7d613 від 13.06.2023р., №fb3a6f3e-428b-4c96-83d7-d0676a05c276 від 16.06.2023р., №1a6dc956-60f9-437e-888f-8f815f695ec9 від 17.06.2023р., №86779a72-04ef-4172-aacb-239353601e43 від 19.06.2023р., №f238086d-e43e-45b8-9c28-f75cf8c68bb5 від 19.06.2023р., №31234141-baef-4acb-bb9e-5a2b43957b26 від 19.06.2023р., №c82f7a6e-ca6d-40c5-8b37-1a4997c6e5dd від 19.06.2023р., №d23e0669-59c2-4179-9f6c-4fb185186fa6 від 22.06.2023р., №fe47248a-1e72-46e3-8d5e-e17beb5414d6 від 23.06.2023р. та довідкою № 20.1.0.0.0/7-260429/64489-БТ АТ КБ «ПриватБанк» від 07.05.2025р., з яких вбачається, що кошти в загальній сумі 20000,00 грн. перераховано на номер картки НОМЕР_3 , що відповідає номеру картки, який вказано ОСОБА_1 під час заповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит від 15.05.2023р.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримала кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно з ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з розрахунками заборгованості за Кредитним договором №854248105 від 15.05.2023р. та випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 854248105 (а.с. 102-106) станом на грудень 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за період з становить 78220,77 грн. та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 15.05.2023р. по 09.11.2023р., в розмірі 58220,77 грн.
Відповідач  ОСОБА_1 не надала суду доказів повного погашення заборгованості первинному чи новому кредитору.
У п. 2.3. розділу 2 та п. 7.1. розділу 7 Кредитного договору визначено, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 14.06.2023 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. 
Також у Кредитному договорі визначено випадки продовження (пролонгації) строку надання кредиту (п. 3.2., 3.3. розділу 3 Кредитного договору), а також зміни розміру процентної ставки (п. 8.3.-8.4. розділу 8 Кредитного договору), що обумовлено як виконанням Клієнтом умов щодо сплати в повному обсязі нарахованих процентів по кредиту не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту (останнього дня Дисконтного періоду), так і відсутністю будь-яких оплат за Кредитом.
А строк дії договору визначено у п. п. 11.1. розділу 11 Кредитного договору, згідно з яким договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
З врахуванням п. 3.2.-3.3. розділу 3 Кредитного договору можливість продовжити строк надання кредиту обумовлена виконанням Клієнтом оплати в повному обсязі нарахованих процентів по кредиту не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту.
Враховуючи проведення ОСОБА_1 13 червня 2023 року оплати усіх нарахованих процентів за період з 15 травня 2023 року по 13 червня 2023 року, відбулася пролонгація строку кредитування за правилами п. 3.2., 3.3. розділу 3 Кредитного договору за вказаною у договорі формулою (30-(14.06.2023-13.06.2023)) на 29 днів до 13 липня 2023 року.
Оскільки надалі ОСОБА_1 вимоги п. 3.2., 3.3. розділу 3 Кредитного договору не виконала та не оплатила нарахованих за період з 14 червня 2023 року по 13 липня 2023 року процентів в повному обсязі до 13 липня 2023 року, то суд приходить до висновку, що строк кредитування закінчився 13 липня 2023 року.
Позивач не довів, що сторони Кредитного договору узгодили строк кредитування, строк дії договору та умови продовження строку надання кредиту будь-яким іншим чином.
Водночас ТзОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути заборгованість по кредиту за період з 15 травня 2023 року по 09 листопада 2023 року, керуючись положеннями п. 2.3. розділу 2, 7.1.-7.2. розділу 7, 8.3.-8.4. розділу 8, 11.1. розділу 11 Кредитного договору.
При цьому, слід розмежовувати поняття строк дії договору, визначений п. 11.1. Кредитного договору, строк кредитування, визначений п. 2.3., 7.1. Кредитного договору, та обов`язок повернути Кредит і сплатити нараховані проценти за користування Кредитом за фактичний термін користування Кредитом, який встановлено п. 7.2. Кредитного договору.
Так, поняття «користування кредитом» є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020р. у справі № 912/1120/16 та від 24.05.2023р. у справі № 408/8199/16-ц. 
Таким чином, оскільки після 13 липня 2023 року ОСОБА_1 прострочила виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», а строк кредитування сплив, то така бездіяльність позичальника є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст.1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.
Також Велика Палата Верховного Суду зауважила, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 зауважила, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
Приписи ч. 2 та 3 ст. 6 і ст. 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити.
Указані висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17.
У ч. 3 ст. 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто ч. 3 ст. 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.
У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.
Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі ст.625 ЦК України (пункт 107 цієї постанови).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 звернула увагу, що для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як ст. 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 122, 123).
Із аналізу положень п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору вбачається, що у разі порушення позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, Позичальник сплачує Кредитодавцю відсотки за користування кредитом. Отже, зміст цих пунктів Кредитного договору не свідчить, що передбачені ним відсотки можуть бути нараховані після припинення дії договору відповідно до ст. 625 ЦК України.
Умовами п. 8.3. розділу 8 Кредитного договору сторонами погоджено розмір процентів за користування кредитом (дисконтний та базовий), тобто проценти за "правомірне користування кредитом" у розумінні наведених вище висновків Великої Палати Верховного Суду.
В свою чергу, із встановлених та досліджених умов Кредитного договору вбачається, що п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору одночасно містить посилання на
- порушення кредитного зобов`язання як підставу для збільшення процентів (відкладальна умова);
- сплату підвищених процентів як наслідок порушення кредитного зобов`язання саме за користування кредитом.
За наведеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду, користування кредитом може бути як правомірним, так і не правомірним. Закінчення строку кредитування припиняє й нарахування договірних процентів.
Отже, сплата процентів, передбачених договором, за користування кредитними коштами може випливати лише з правомірного їх користування, а відповідальність за неправомірне користування кредитними коштами знаходиться у царині охоронних відносин, зокрема, ст. 625 ЦК України.
У цій справі п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору не містить в собі посилання на статтю 625 ЦК України. Водночас таке посилання містить у собі п. 12.4. розділу 12 Кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Зазначена норма розміщена законодавцем в Главі 16 "Правочини" Розділі 1 "Загальні положення про правочини".
В свою чергу, положення ст. 625 ЦК України містяться в Главі 51 ЦК України "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання", тобто є відмінними від суспільних відносин, врегульованих ст. 212 ЦК України.
У силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сума кредиту та процентів належить до основного зобов`язання у кредитних відносинах.
Встановлюючи у п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору підвищений процент саме за користування кредитом після порушення кредитного зобов`язання, сторонами було встановлено підвищене основне зобов`язання зі сплати договірних процентів у силу ст. 212 ЦК України.
Пов`язуючи одночасно підвищений процент за користування кредитом саме з порушенням кредитного зобов`язання, сторони встановили фактично підвищений договірний процент як частину основного зобов`язання за неправомірне користування кредитними коштами, що суперечить зазначеній вище практиці Великої Палати Верховного Суду.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що закінчення строку кредитування та неповернення позичальником суми кредиту у визначений у Кредитному договорі строк не може бути підставою для нарахування процентів за підвищеною ставкою (п. 8.4. розділу 8 Кредитного договору) як відповідальність за ст. 625 ЦК України, оскільки такі проценти є підвищеними процентами основного зобов`язання, фактично - договірні проценти за "неправомірне користування" з урахуванням ст. 212 ЦК України. Натомість основне зобов`язання з нарахування будь-яких договірних процентів припиняється, зокрема, у зв`язку із закінченням строку кредитування з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду.
Водночас закінчення строку кредитування та неповернення позичальником суми кредиту у визначений у Кредитному договорі строк може бути підставою для нарахування процентів за підвищеною ставкою на підставі п. 12.4. розділу 12 Кредитного договору як відповідальність за ст. 625 ЦК України.
Однак, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, нараховані за умовами Кредитного договору проценти за ст. 625 ЦК України на підставі п. 12.4. розділу 12 Кредитного договору за період з 14 липня 2023 року по 09 листопада 2023 року (119 днів) у розмірі 70921, 62 грн. мають бути списані Кредитодавцем без стягнення із ОСОБА_1 .
Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 за умовами Кредитного договору повинна сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 15 травня 2023 року по 13 липня 2023 року (59 днів), а не за період з 15 травня 2023 року по 09 листопада 2023 року.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи зазначене вище, суд провів власний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 з врахуванням строку кредитування (59 днів) та внесених позичальником платежів на погашення кредиту:
№	Дата	Надане тіло кредиту	Черговий транш	Розмір відсоткової ставки	Нараховані відсотки	Сплачено	Сума заборгованості за тілом кредиту	Сума заборгованості за відсотками	
  	15.05.2023	500,00	  	  	  	  	  	  	
1	16.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	4,15	
2	17.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	8,30	
3	18.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	12,45	
4	19.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	16,60	
5	20.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	20,75	
6	21.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	24,90	
7	22.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	29,05	
8	23.05.2023	500,00	  	0,83%	4,15	  	500,00	33,20	
9	24.05.2023	500,00	6600,00	0,83%	4,15	  	500,00	37,35	
10	25.05.2023	7100,00	  	0,83%	58,93	  	7100,00	96,28	
11	26.05.2023	7100,00	  	0,83%	58,93	  	7100,00	155,21	
12	27.05.2023	7100,00	  	0,83%	58,93	  	7100,00	214,14	
13	28.05.2023	7100,00	  	0,83%	58,93	  	7100,00	273,07	
14	29.05.2023	7100,00	  	0,83%	58,93	  	7100,00	332,00	
15	30.05.2023	7 1000,00	350,00	0,83%	58,93	  	7 1000,00	390,93	
16	31.05.2026	7 450,00	  	0,83%	61,84	  	7 450,00	452,77	
17	01.06.2023	7 450,00	  	0,83%	61,84	  	7 450,00	514,61	
18	02.06.2023	7450,00	1000,00	0,83%	61,84	  	7450,00	576,45	
19	03.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	646,59	
20	04.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	716,73	
21	05.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	786,87	
22	06.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	857,01	
23	07.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	927,15	
24	08.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	997,29	
25	09.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	1067,43	
26	10.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	1137,57	
27	11.06.2023	8450,00	  	0,83%	70,14	  	8450,00	1207,71	
28	12.06.2023	8450,00	1350,00	0,83%	70,14	  	8450,00	1277,85	
29	13.06.2023	9800,00	500,00	0,83%	81,34	1360,00	9799,19	0	
30	14.06.2023	10299,19	  	0,83%	85,48 	  	10299,19	85,48	
31	15.06.2023	10299,19	  	1,65%	169,94	  	10299,19	255,42	
32	16.06.2023	10299,19	1000,00	1,65%	169,94	  	10299,19	425,36	
33	17.06.2023	11299,19	2300,00	1,65%	186,44	  	11299,19	611,80	
34	18.06.2023	13599,19	  	1,65%	224,39	  	13599,19	836,19	
35	19.06.2023	13599,19	4900,00	1,65%	224,39	  	13599,19	1060,58	
36	20.06.2023	18499,19	  	1,65%	305,24	  	18499,19	1365,82	
37	21.06.2023	18499,19	  	1,65%	305,24	  	18499,19	1671,06	
38	22.06.2023	18499,19	400,00	1,65%	305,24	  	18499,19	1976,30	
39	23.06.2023	18899,19	1100,00	1,65%	311,84	  	18899,19	2288,14	
40	24.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	2618,13	
41	25.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	2948,12	
42	26.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	3278,11	
43	27.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	3608,10	
44	28.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	3938,09	
45	29.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	4268,08	
46	30.06.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	4598,07	
47	01.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	4928,06	
48	02.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	5258,05	
49	03.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	5588,04	
50	04.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	5918,03	
51	05.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	6248,02	
52	06.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	6578,01	
53	07.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	6908,00	
54	08.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	7237,99	
55	09.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	7567,98	
56	10.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	7897,97	
57	11.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	8227,96	
58	12.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	8557,95	
59	13.07.2023	19999,19	  	1,65%	329,99	  	19999,19	8887,94	
  	16.07.2023	19999,19	  	  	  	2427,00	19999,19	6460,94	
  	23.07.2023	19999,19	  	  	  	1483,00	19999,19	4977,94	
  	31.07.2023	19999,19	  	  	  	469,00	19999,19	4508,94	
  	25.08.2023	19999,19	  	  	  	299,00	19999,19	4209,94	
  	14.09.2023	19999,19	  	  	  	4896,00	19313,13	0	
  	24.09.2023	19999,19	  	  	  	4653,00	14660,13	0	
  	29.09.2023	19999,19	  	  	  	1375,00	13285,13	0	
  	10.10.2023	19999,19	  	  	  	3566,00	9719,13	0	
  	18.10.2023	19999,19	  	  	  	2420,00	7299,13	0	
  	26.12.2025	19999,19	  	  	  	  	7299,13	0	

Здійснивши власний розрахунок заборгованості, судом встановлено, що за період з 15 травня 2021 року по 13 липня 2023 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по Кредитному договору на загальну суму 7299,13 грн. за основним боргом (тілом кредиту).
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 854248105 від 15.05.2023р. на загальну суму 7299,13 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 ТзОВ «ФК «Ейс» сплачено 2662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 45340 від 17.04.2026р. (а.с. 9).
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТзОВ «ФК «Ейс» в пропорційному розмірі до задоволений позовних вимог, що становить 248,44 грн. (2662,40 грн.* 7299,13 грн./78220,77 грн.); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає.
Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копії Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025р., укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТзОВ «ФК «Ейс» (надалі – Договір від 20.08.2025р.), додаткової угоди № 25771212060 від 01.09.2025р. до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025р., акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 від 19.10.2018р., довіреності від 11.08.2025р. (а.с. 107-112). 
Згідно з п. 1.1., 2.2. Договору від 20.08.2025р. Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Для цього Адвокатське бюро наділяється, зокрема, усіма правами, в тому числі процесуальними, які надано законом позивачу, цивільному позивачу, третій особі, стягувачу, відповідачу, боржнику.
Відповідно до п. 3.1., 3.3., 3.4. Договору від 20.08.2025р. отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток №1 до цього Договору). Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг.
З огляду на Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 ціна роботи фіксована та погодинна.
При цьому, у п. 3.6., 3.8. Договору від 20.08.2025р. передбачено, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта, сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта. У тому випадку, якщо рішення суду ухвалено не на користь Клієнта, він звільняється від обов`язку сплати гонорару.
Відповідно до додаткової угоди № 25771212060 від 01.09.2025р. до Договору від 20.08.2025р. Адвокатським бюро «Соломко та партнери» надано ТзОВ «ФК «Ейс» юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 854248105 від 15.05.2023р.
Як вбачається із Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025р. ТзОВ «ФК «Ейс» отримало від Адвокатського бюро «Соломко та партнери» наступні послуги у справі боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 854248105 від 15.05.2023р.: складання позовної заяви 2 год. – 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи 2 год. – 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації 1 год. – 500,00 грн., підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації 1 год. – 500,00 грн. У справі «Бєлоусов проти України» (заява № 4494/07, рішення від 07.11.2013р.) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені.
Дослідивши надані докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. знайшли своє підтвердження.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТзОВ «ФК «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному розмірі до задоволений позовних вимог, що становить 653,20 грн. (7000,00 грн.* 7299,13 грн./78220,77 грн.); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає.
На підставі вищенаведеного та ст. 203-205, 207, 215, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 629, 634, 638-639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», керуючись ст. 2-4, 7-13, 15, 17-19, 23, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 223, 240, 247-248, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 288-289, 352, 354-355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місця знаходження: м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13; код ЄДРПОУ 42986956), за підписом представника Сахарової Ольги Ігорівни (адреса місця праці: м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, ідентифікаційний № НОМЕР_4 ), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місця знаходження: м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13; код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за Договором кредитної лінії № 854248105 від 15.05.2023р. в розмірі 7299,13 грн. (сім тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 13 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місця знаходження: м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13; код ЄДРПОУ 42986956) судовий збір в розмірі 248,44 грн. (двісті сорок вісім гривень 44 копійки) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 653,20 грн. (шістсот п`ятдесят три гривні 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Новодністровського міського суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя: