МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ

В И Р О К 
іменем України
Справа № 210/1392/25 
Провадження № 1-кп/210/269/26 
06 травня 2026 року        
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі: 
головуючої-судді ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 
сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурори Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 , захисники обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене 27 лютого 2025 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025041710000221 за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не маючий на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших осіб, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації мобілізованому до військової частини НОМЕР_1 , який згідно наказу № 909 від 28.10.2024 увільнений від посади курсанта 3-го навчального взводу, 1-ї навчальної роти, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено у військовому званні – «солдат», зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 26 лютого 2025 року.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.
Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10.03.2022, громадянин України ОСОБА_9 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходженнявійськовоїслужби до військовоїчастини НОМЕР_1 ,перебуває у військовомузванні «солдат».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , (по стройовій частині) № 462 від 20.10.2024 ОСОБА_13 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 3 навчального взводу 1 навчальної роти, у військовому званні «солдат». 
Згідно наказу № 909 від 28.10.2024 ОСОБА_13 увільнено від посади курсанта 3-го навчального взводу, 1-ї навчальної роти, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено.
Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, мобілізованим до військової частини НОМЕР_1 , якого згідно наказу № 909 від 28.10.2024 увільнено від посади курсанта 3-го навчального взводу, 1-ї навчальної роти, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, та відносно якого військову службу у Збройних Силах України призупинено ОСОБА_13 відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєївійськовоїчастини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримуватиіншихвіднегіднихвчинків.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі – Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
Незважаючи на це, солдат ОСОБА_13 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, став на протиправний шлях та вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
26.02.2025 перебуваючи в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, точного часу слідством не встановлено, виявив сліп-пакет з речовиною рослинного походження, при цьому розуміючи, що вказана речовина відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено – канабіс, діючи умисно, вирішив її незаконно придбати, шляхом привласнення знахідки, і в подальшому зберігати для власного вживання без мети збуту. Для цього, ОСОБА_9 помістив собі у кишеню куртки сліп-пакет з вищевказаною речовиною рослинного походження, тим самим умисно, незаконно придбав наркотичний засіб.
26.02.2025 о 22:40 годині, ОСОБА_9 був зупинений працівниками патрульної поліції неподалік будинку № 11 по вул. Мистецькій, що в Металургійному районі міста Кривого Рогу. В подальшому, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було проведено поверхневу перевірку, в результаті якої, ОСОБА_9 добровільно видав, з кишені своє куртки сліп-пакет з рослинною речовиною, яка згідно висновку експерта судової експертизи наркотичних засобів є канабісом та віднесена до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 11,77 г.
Вищевказані дії ОСОБА_9 кваліфікуються як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками:  «незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту».
Крім цього, 26.02.2025 ОСОБА_9 , перебуваючи в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, точного часу слідством не встановлено, виявив сліп-пакет який знаходився у пачці з-під цигарок. Роздивившись вміст вказаного пакетику, останній виявив білу порошкоподібну речовину, що містилась у сліп-пакеті, яку визначив для себе як заборонені речовини, а саме особливу небезпечну психотропну речовину PVP та поклав пачку з-під цигарок до капюшона куртки, тим самим виконав дії направленні на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту для подальшого особистого вживання.
26.02.2025 під час проведення огляду місця події розпочатого об 23:47, в момент роз`яснення прав та обов`язків учасникам слідчої дії слідчим СОГ, у ОСОБА_9 з капюшона куртки, яка була одягнена на ньому, випала пачка з-під цигарок, в середині якої знаходився сліп-пакет з кристалічною речовиною.
Відповідно до висновку експерта загальна маса речовини, яка містилась у сліп-пакеті, становить 14,1760 г та містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якої становить 11,5166 г, яка включена до переліку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, таблиці № 1 списку № 1 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».
Загальна маса психотропної речовини PVP становить 11,5166 г, що відповідно до таблиці №2 Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром психотропної речовини, що знаходиться у незаконному обігу.
Вищевказані дії ОСОБА_9 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками:  «незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту».
Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини обвинувачення. Просить суворо не карати, у вчиненому кається. 
На виконання вимог статті 349 КПК України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Сторони кримінального провадження заявили клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просили не досліджувати обставини справи у повному обсязі, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.
Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор просив суд не викликати для допиту свідків обвинувачення, та обмежитись, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, витрат на проведення експертиз, та постанов про речові докази.
Обвинувачений та захисник, кожен окремо, клопотання прокурора підтримали.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений визнає пред`явлене обвинувачення повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Визнавальні покази обвинуваченого надані добровільно, заяв про застосування недозволених методів дізнання не надходило. Обвинувачений не заперечує допустимість та належність доказів, представлених стороною обвинувачення, а так само і не оспорює фактичні обставини.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_9 слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та кваліфікувати його дії -
- за частиною 1 статті 309 КК України – за ознаками незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту; 
- за частиною 2 статті 309 КК України - за ознаками незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.
Згідно із частиною 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_9  покарання за ч. 1 ст. 309 та ч.2 ст.309 КК України суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, вважається таким, що 28 жовтня 2024 року самовільно залишив військову частину, знаходився на центрі реабілітації «Вибір – Нове Покоління Україна» при ХЄЦУ «Нове Покоління» з 26.07.2025 року до квітня 2026 року. Крім того, з 2000 року по 2005 року звертався до лікаря-психіатра з приводу: затримка психологічного розвитку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, вчинив умисні кримінальні правопорушення, від яких шкода третім особам не завдана, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, при цьому добровільно пройшов курси реабілітації, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря психіатра з 2000 по 2005 рік, без міцних соціальних зв"язків, не працевлаштований.
З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, а також покарання у виді штрафу в межах, передбаченої ч.2 ст.309 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, покарання слід призначити за правилами частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.
При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання, за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, відповідно до частини 1 статті 70 КК України, а саме у виді у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Мотиви ухвалення інших рішень
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів становлять 3 581,55 грн, в порядку статті 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України. 
Запобіжний захід не обирався. Клопотань про його застосування до набрання вироку законної сили не надходило.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.368-374, 376,469, 472, 475 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 309 КК України, та призначити йому покарання:
- за частиною 1 статті 309 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисячі гривень);
- за частиною 2 статті 309 КК України - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень) 
На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , остаточне покарання - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_9 ,      ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:
- 1989,75 гривень (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) - за проведену судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/105-25/2060-НЗПРАП від 28.02.2025 року;
- 1591,80 гривень (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят копійок) - за проведену судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/105-25/2061-НЗПРАП від 28.02.2025 року;
Речові докази по справі: 
- канабіс, масою 10,77г., PVP масою 14,1592 г., які зберігаються в камері схову ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровської області за квитанціями 2198, 2199 - знищити.
Матеріали кримінального провадження №12025041710000221 від 27 лютого 2025 року, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1392/25, провадження №1-кп/210/269/26.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті. 

Суддя:         ОСОБА_1