ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"28" квітня 2026 р. Справа № 924/1328/25 

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., з участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., у залі судового засідання № 204 розглянувши справу 
за позовом Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах – Новоушицької селищної ради, смт Нова Ушиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області
до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс», с. Рудківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області
про розірвання договору оренди земельної ділянки № 007/10 від 25.05.2010, укладений між Новоушицькою районною державною адміністрацією та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс», про передачу у користування земельної ділянки рекреаційного призначення (організації зони відпочинку та облаштування пляжу) площею 0,5400 га, з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, що розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільського району (раніше – Новоушицький район) Хмельницької області;
про зобов`язання Приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс» звільнити земельну ділянку з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,5400 га, шляхом знесення металевої споруди для захисту від сонця (зонти), капітальної споруди (торговий павільйон-елінг), дерев`яної будівлі орієнтовним розміром 3 х 4,5 метра, дерев`яної бесідки (навіси під накриттям), а також привести дану земельну ділянки у попередній стан придатний для використання відповідно до цільового призначення, в тому числі шляхом звільнення даної землі від будівельних матеріалів (будівельний камінь, пісок, металевий каркас, дерев`яних ємностей для зберігання побутових відходів);
про зобов`язання Приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс» повернути територіальній громаді Новоушицької селищної ради об`єкт оренди, а саме земельну ділянку водного фонду з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,5400 га, що розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільського району (раніше – Новоушицький район) Хмельницької області в комунальну власність територіальної громади Новоушицької селищної ради,

Представники сторін:
від прокуратури: Нікітюк П.Г. - згідно посвідчення 
від позивача: не з`явився 
від відповідача: Гуменюк О.С. – представник, Зеленюк О.І. - директор

Рішення ухвалюється 28.04.2026, оскільки в судовому засіданні 07.04.2026 оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 28.04.2026 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі. 

Процесуальні дії у справі.
05.01.2026 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
17.03.2026 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Кам`янець-Подільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах – Новоушицької селищної ради звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 15.01.2026 просить суд: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10, укладений між Новоушицькою районною державною адміністрацією та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс», про передачу у користування земельної ділянки рекреаційного призначення (організації зони відпочинку та облаштування пляжу) площею 0,5400 га, з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, що розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільського району (раніше – Новоушицький район) Хмельницької області; 2) зобов`язати Приватне виробничо-комерційне підприємство «Калюс» звільнити земельну ділянку з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,5400 га, шляхом знесення металевої споруди для захисту від сонця (зонти), капітальної споруди (торговий павільйон-елінг), дерев`яної будівлі орієнтовним розміром 3 х 4,5 метра, дерев`яної бесідки (навіси під накриттям), а також привести дану земельну ділянки у попередній стан придатний для використання відповідно до цільового призначення, в тому числі шляхом звільнення даної землі від будівельних матеріалів (будівельний камінь, пісок, металевий каркас, дерев`яних ємностей для зберігання побутових відходів); 3) зобов`язати Приватне виробничо-комерційне підприємство «Калюс» повернути територіальній громаді Новоушицької селищної ради об`єкт оренди, а саме земельну ділянку водного фонду з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,5400 га, що розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільського району (раніше – Новоушицький район) Хмельницької області в комунальну власність територіальної громади Новоушицької селищної ради.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор стверджує, зокрема, що 25.05.2010 між Новоушицькою районною державною адміністрацією та Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс» укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки 6823386500:07:001:0565) № 007/10, відповідно до пп. 7, 29, 30 якого земельна ділянка повинна використовуватись із дотриманням вимог даного договору та дотриманням вимог санітарно епідеміологічного та природоохоронного режиму використання земель; орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору, за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі й споруди, передавати їх в суборенду; орендар зобов`язується виконувати встановлені щодо земель обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором, дотримуватися режиму природоохоронного використання земель. Однак, в порушення означених пунктів договору та вимог земельного і водного законодавства, як зазначає прокурор, відповідач, самовільно зайнявши спірну земельну ділянку водного фонду, тобто ще до укладення договору оренди, без письмової згоди орендодавця розпочав будівництво торгового павільйону елінгу на означеній земельній ділянці, яка відноситься до земель водного фонду, оскільки розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Крім того, на вказаній земельній ділянці, як стверджує прокурор, протиправно знаходяться дерев`яна будівля, дерев`яні бесідки, металеві споруди (зонти) та будівельні матеріали. Таким чином, за висновком прокурора, відповідач використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, всупереч встановленому режиму та обмеженням. Крім того, відповідач розпочав будівництво нерухомого майна ще до укладення спірного договору оренди землі, тобто на самовільно зайнятій земельній ділянці водного фонду, а також в подальшому не отримав відповідного дозволу на будівництво елінгу.
У запереченнях на пояснення представника відповідача від 16.03.2026 прокурором вказано, що подані представником відповідача письмові докази, зокрема копія листа першого заступника голови Новоушицької районної державної адміністрації Московчук О. від 11.08.2011 № 07-16-2348/11, копія листа начальника відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоушицької районної державної адміністрації Гринчук О. від 02.04.2012 № 01-16-16, копія листа начальника відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоушицької районної державної адміністрації Гринчук О. від 02.04.2012 № 01-16-16, копії розпоряджень Новоушицької районної державної адміністрації від 09.10.2015 № 382/2015-р, від 12.10.2016 № 409/2016-р, які датовані 22.05.2012 з одним вихідним номером 713, різного змісту та інші, не підлягає прийняттю до розгляду судом та врахуванню при ухваленні рішення, оскільки їх подано до суду із грубим порушенням вимог процесуального закону, оскільки представником відповідача не надано суду належних доказів про джерело отримання ним копій документів, що долучені по письмових пояснень, що ставить про під обґрунтований сумнів їх достовірність.
Крім того, як відмічає прокурор, згідно поданої представником відповідача копії листа начальника Хмельницького обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України Димінського Ю.М. від 22.05.2012 № 713, вказано про те, що Хмельницьке обласне управління водних ресурсів не заперечує щодо розташування гідротехнічних споруд (елінгу) для розміщення малогабаритних суден (байдарок, каное) та причалів в межах відведеної ділянки в користування на умовах оренди ПВПК «Калюс» при умові дотримання вимог ст.ст. 44, 89 Водного кодексу України. Разом з тим, відповідно до інформації Державного агентства водних ресурсів України (лист від 22.04.2025 № 354/ЦТЗХ/21-25) у Центрально-Західному міжрегіональному секторі відсутня будь-яка інформація стосовно надходження чи погодження проектної документації на проведення будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, яка розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільська району Хмельницької області. При цьому, прокурором звернуто увагу суду, що на спірній земельні ділянці розташована, окрім іншого, саме капітальна споруда (торговий павільйон-елінг), а не гідротехнічна споруда (елінг) для розміщення малогабаритних суден (байдарок, каное) та причалів.
20.02.2026 представником відповідача подано до суду письмові пояснення, у яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, зокрема, що Новоушицькою районною державною адміністрацією Хмельницької області відповідно до листа від 11 серпня 2011 року № 07-16-2348/11, адресованого директору ПВКП «Калюс» Зеленюку О.І., відповідно до п. 29 договору оренди земельної ділянки від 25 травня 2010 року № 007/10, надано згоду на зведення виробничих та інших будівель і споруд за умови отримання відповідних дозволів та дотримання вимог чинного законодавства. Відповідно до листа Хмельницького обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України від 22 травня 2012 року № 713 Управління не заперечувало щодо розташування гідротехнічних споруд (елінгу) для розміщення малогабаритних суден (байдарок, каное) та причалів згідно розробленого «Генплану благоустрою прибережної смуги р. Дністер на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області» в межах відведеної ділянки в користування на умовах оренди ПВКП «Калюс» при умові дотримання вимог (п.п. 4, 6) ст.ст. 44, 89 Водного кодексу України. Крім того, відповідачем звернуто увагу, що 31 травня 2013 року між Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс» і Хмельницьким обласним управлінням водних ресурсів укладено угоду № 64, відповідно до умов якої замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання розроблення проектно-кошторисної документації по Р.П. «Благоустроій прибережної смуги Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району». Також на підтвердження своїх доводів відповідач вказав, що Хмельницьке обласне управління водних ресурсів Державного агента водних ресурсів України листом від 30 грудня 2013 року з № 2136 погодило розміщення будівель (причалів) на орендованій ПВКП «Калюс» землі водного фонду в зоні Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району, що не суперечить ст. 89 Водного кодексу України. Як зазначено відповідачем у письмових поясненнях, Новоушицькою районною державною адміністрацією Хмельницької області прийнято ряд розпоряджень, якими було затверджено детальний план території для організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу та детальний план території для рекреаційних цілей на лісовій ділянці загальною площею 2,00 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради, а саме: від 11 вересня 2015 року № 321/2015-р «Про розроблення детального плану території»; від 09 жовтня 2015 року № 382/2015-р «Про розроблення детального плану території»; від 12 жовтня 2016 року № 409/2016-р «Про затвердження детального плану території». Також відповідачем відзначено, що 23 грудня 2019 року наказом Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоушицької райдержадміністрації затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво річкової портової споруди - причалу для човнів та катерів на землях водного фонду в зоні Дністровського водосховища на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області». Окрім того, як відмічає відповідач у письмових поясненнях, Виконавчим комітетом Новоушнцької селищної ради Хмельницької області 07 листопада 2023 року прийнято рішення «Про погодження влаштування навісу», яким погоджено директору ПВКП «Калюс» влаштування навісу для покриття торгівельного павільйону - елінгу за адресою: Хмельницька область, Кам`янець - Подільський район, садово-городнє товариство «Калюс», вул. Берегова, 2 А.
Таким чином, за висновком відповідача, викладені обставини свідчать, що відповідачем жодним чином не порушено вимог пп. 7, 29, 30 договору оренди земельної ділянки від 25 травня 2010 року № 007/10 та відповідно спростовують твердження прокурора про таке порушення.
Присутні учасники процесу підтримали доводи викладені в заявах по суті справи. 
Представником позивача подано заяву від 26.03.2026 про розгляд справи без участі представника селищної ради, позов Новоушицька селищна рада визнає повністю.
Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.
25.05.2010 між Новоушицькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПВКП «Калюс» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 007/10, відповідно до п. 1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для рекреаційного призначення (організація зони відпочинку населення та благоустрою пляжу) на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Відповідно до п. 2. договору в оренду надається земельна ділянка, загальною площею 1,00 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Згідно з п. 3. договору земельна ділянка відводиться за рахунок земель водного фонду.
За умовами п. 4. договору земельна ділянка вільна від об`єктів нерухомості.
Як передбачено п. 7. договору, земельна ділянка повинна використовуватися із дотриманням вимог даного договору та дотримання вимог санітарно-епідеміологічного та природоохоронного режиму використання земель.
Пунктом 8.1. договору передбачено, що договір укладено на термін 49 років з моменту його державної реєстрації (у разі укладення договору оренди землі для надання послуг в організації відпочинку населення – з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж на 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
У п. 14. договору сторонами погоджено, що земельна ділянка передається в оренду для рекреаційного (організація зони відпочинку населення та благоустрою пляжу).
Цільове призначення земель: землі водного фонду (п. 15 договору).
Відповідно до п. 16 договору орендар повинен дотримуватися вимог санітарно-епідеміологічного природоохоронного режиму використання земель.
Згідно з п. 17 договору передача земельної в оренду здійснюється з розробленням проекту землеустрою.
За умовами п. 18 договору підстава для розроблення проекту землеустрою є розпорядження голови райдержадміністрації від 17.09.2007 № 630/07-р.
Як передбачено п. 29 договору, орендар має право, зокрема за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі й споруди, передавати землю в суборенду.
Пунктом 30 договору передбачено, що обов`язком орендаря є, зокрема дотримання режиму природоохоронного використання земель.
У п. 35 договору сторонами передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земель, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.
Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. 36 договору).
25.05.2010 сторонами складено акт передачі-прийому земельних ділянок, переданих в оренду, відповідно до якого власник земельної ділянки Новоушицька райдержадміністрація передає згідно договору оренди земельну ділянку, а орендар ПВКП «Калюс» приймає земельну ділянку в користування терміном на 49 років з моменту підписання договору оренди земельної ділянки площею 1,00 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Відповідно до акта від 25.05.2010, погодженого Новоушицькою райдержадміністрацією Хмельницької області 25.05.2010, здійснено перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в загальному розмірі 1,00 га на підставі розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 06.04.2010 № 134/2010-р. межі земельних ділянок проходять по суходолу, закріплені дерев`яними довгостроковими межовими знаками, які передані на зберігання власнику земельної ділянки. Зовнішні межі погоджені суміжними власниками землі і землекористувачами.
Згідно з випискою з рішення Виконавчого комітету Вільховецької сільської ради від 31.05.2010 № 310 задоволено заяву директора ПВКП «Калюс» Зеленюка О.І. про надання дозволу на вирівнювання площадок з панелей на території ПВКП «Калюс» для тимчасового розміщення на них кіосків, альтанок, столиків для відпочинку, вагончиків та з використанням рельєфу місцевості влаштувати без фундаменту стіну з блоків для збереження господарського інвентаря та огородити орендовану територію.
10.11.2010 сторонами укладено додаткову угоду про зміну договору від 25.05.2010 № 007/10, відповідно до п. 2 якої в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,5400 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 562700,00 грн (п. 5); річна орендна плата землі становить 12616,92 грн (п. 9).
10.11.2010 сторонами складено акт передачі-прийому земельних ділянок, переданих в оренду, відповідно до якого власник земельної ділянки Новоушицька райдержадміністрація передає згідно договору оренди земельну ділянку, а орендар ПВКП «Калюс» приймає земельну ділянку в користування терміном на 49 років з моменту підписання договору оренди земельної ділянки площею 0,5400 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Відповідно до акта від 10.11.2010, погодженого Новоушицькою райдержадміністрацією Хмельницької області 10.11.2010, здійснено перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в загальному розмірі 0,5400 га на підставі розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 06.04.2010 № 134/2010-р. межі земельних ділянок проходять по суходолу, закріплені дерев`яними довгостроковими межовими знаками, які передані на зберігання власнику земельної ділянки. Зовнішні межі погоджені суміжними власниками землі і землекористувачами.
Листом від 11.08.2011 № 07-16-2348/11 Новоушицькою районною державною адміністрацією Хмельницької області повідомлено директора ПВКП «Калюс», що відповідно до п. 29 договору оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10 районна державна адміністрація надає згоду на зведення виробничих та інших будівель і споруд за умови отримання відповідних дозволів та дотримання вимог чинного законодавства.
Постановою Новоушицького районного суду від 30.12.2011 у справі № 2-а/2212/616/11 адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову від 05.12.2011 року винесену заступником начальника інспекції ДАБК у Хмельницькій області Стаднік В.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрито.
Листом від 02.04.2012 № 01-16-16 Відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства повідомлено директора ПВКП «Калюс,» що відповідно до статі 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вихідні дані повинні міститися у повному обсязі в загальнодоступній містобудівній документації на місцевому рівні. На даний час схема планування території Новоушицького району та детальні плани територій за межами населених пунктів не розроблені. Зважаючи на вказане вище, законних підстав для видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки немає. Разом з тим повідомлено, що рішенням 6 сесії Новоушицької районної ради вії 10 листопада 2011 року № 9 затверджено Комплексну Програму забезпечення містобудівною документацією населених пунктів і території Новоушицького району на 2012-2015 роки. Після розроблення та затвердження містобудівної документації буде видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
Відповідно до довідки Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 02.04.2012 № 01-16-16 на цей час ПП «Калюс» розробляє ескізний проект благоустрою орендованої земельної ділянки на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району для погодження з відповідними службами.
04.05.2012 сторонами укладено додаткову угоду про зміну договору від 25.05.2010 № 007/10, відповідно до п. 2 якої в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,5400 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 303858,00 грн (п. 5); річна орендна плата землі становить 9115,74 грн (п. 9).
Листом від 22.05.2012 № 713 Хмельницьким обласним управлінням водних ресурсів повідомлено ПВКП «Калюс», що не заперечує щодо розташування гідротехнічних споруд (елінгу) для розміщення малогабаритних суден (байдарок, каное) та причалів згідно розробленого «Генплану благоустрою прибережної смуги р. Дністер на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області» в межах відведеної ділянки в користування на умовах оренди ПВПК «Калюс» при умові дотримання вимог (п.п. 4, 6) ст. 44, ст. 89 Водного Кодексу України. Дану ділянку утримувати відповідно договору оренди для рекреаційного призначення (організація зони відпочинку населення та благоустрою пляжу) за межами населеного пункту Рудківці, на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2012 у справі № 2270/6067/12 позов ПВКП «Калюс» задоволено. Постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 24, № 25 від 27 липня 2012 року - скасовано.
Відповідно до інвентаризаційної справи від 05.02.2013 за адресою: вул. Берегова, СОТ «Калюс», Вільховецька с/рада розміщені будівлі торгового павільйону площею 14,2 кв.м та елінгу (склад) площею 120,2 кв.м.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.02.2013 у справі № 822/402/13-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Новоушицької РДА, щодо неприйняття по суті рішення по зверненню позивача від 18.01.2013 року, про надання вихідних даних на благоустрій прибережної смуги річки Дністер в урочищі Калюс, зобов`язавши відповідача невідкладно розглянути його по суті. В решті позовних вимог відмовлено.
31.05.2013 між Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс» (Замовник) та Хмельницьким обласним управлінням водних ресурсів (Виконавець) укладено угоду № 64, відповідно до п. 1.1. якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання розроблення проектно-кошторисної документації по Р.П. «Благоустрій прибережної смуги Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району» (для ПВКП «Калюс», с. Рудківці).
Відповідно до акта здачі-прийняття проектно-кошторисної документації по «Благоустрій прибережної смуги Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району» проектно-кошторисна продукція задовольняє умовам договору і технічного завдання. Договірна ціна становить 8473,00 грн.
Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, затвердженої Інспекцією держбудконтролю у Хмельницькій обл. 13.06.2013, будівництво торгового павільйону-елінгу (А-1) площею 134,4 кв.м було розпочато 10.05.2009, а закінчено – 30.11.2010.
Рішенням Вільховецької сільської ради від 25.06.2013 № 179 на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої ДАБК у Хмельницькій області від 13.06.2013 за № 202131570605 присвоєно об`єкту нерухомого майна громадянина ОСОБА_1 жителя АДРЕСА_1 новий адресний номер торговому павільйону-елінг (А-1), а саме: СОТ «Калюс» Хмельницької області вулиця Берегова, 2а.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.09.2013 № 9388746 об`єкт нерухомого майна – торговий павільйон-елінг, площею 134,4 кв.м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Новоушицький район, с/рада Вільховецька, «Калюс» садово-городнє товариство, вул. Берегова, 2а, перебуває у власності Приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс».
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2013 № 9391804 право власності на торговий павільйон-елінг, площею 134,4 кв.м, розташований за адресою: Хмельницька обл., Новоушицький район, с/рада Вільховецька, «Калюс» садово-городнє товариство, вул. Берегова, 2а, зареєстровано за Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс» 03.09.2013.
Відповідно до листа від 30.12.2013 № 2136 Хмельницьке обласне управління водних ресурсів погодило розміщення будівель (причалів) на орендованій ПВКП «Калюс» землі водного фонду в зоні Дністровського водосховища відповідно проекту «Благоустрій прибережної смуги Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради», що не протирічить ст. 89 Водного кодексу України.
Відділом містобудування та архітектури Хмельницької обласної державної адміністрації надано ПВКП «Калюс» висновок від 06.10.2015 № 01-15/275, відповідно до якого Відділом містобудування та архітектури облдержадміністрації в межах компетенції, визначеної Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглянуто містобудівну документацію «Детальний план території для організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу на земельній ділянці загальною площею 1,0 га на території Вільховецької сільської ради (за межами населеного пункту), Новоушицького району Хмельницької області», розробленої ТОВ «Хмельницькархпроект». Суттєвих зауважень до детального плану немає. Вирішено схвалити для подальшого затвердження відповідно до законодавства.
Розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області від 11.09.2015 № 321/2015-р вирішено виступити замовником розроблення детального плану території для організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу на земельній ділянці загальною площею 1,0 га, що розташована на території Вільховецької сільської ради (за межами населених пунктів) Новоушицького району Хмельницької області на основі схеми планування території Новоушицького району, розробленої ДП Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" у 1989 році та актуалізованої Новоушицькою районною радою у 2013 році (рішення від 28 лютого 2013 року № 16-11/2013).
Розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області від 09.10.2015 № 382/2015-р вирішено затвердити детальний план території для організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу на території Вільховецької сільської ради (за межами населених пунктів) Новоушицького району Хмельницької області.
Розпорядженням Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області від 12.10.2016 № 409/2016-р вирішено затвердити «Детальний план території для рекреаційних цілей на лісовій ділянці загальною площею 2 га, що розташована на території Вільховецької мільської ради (за межами населених пунктів) Новоушицького району Хмельницької області».
23.12.2019 Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Новоушицької райдержадміністрації затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 16-но «Будівництво річкової портової споруди – причалу для човнів та катерів на землях водного фонду в зоні Дністровського водосховища на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області».
04.11.2020 сторонами укладено додаткову угоду про зміну договору від 25.05.2010 № 007/10, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 25375,35 грн (п. 5); річна орендна плата землі становить 3045,04 грн (п. 9).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.11.2020 № 233052835 земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,54 га (цільове призначення: для рекреаційних цілей), що розташована за адресою: Хмельницька обл., Новоушицький р-н, Вільховецька сільська рада, перебуває в оренді Приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс» на підставі договору оренди від 25.05.2010 № 007/10 (договір оренди укладено на термін 49 років).
Згідно з повідомленням Управління ДАБІ у Хмельницькій області від 23.11.2020 розпочато будівництво річкової портової споруди – причалу для човнів та катерів на землях водного фонду в зоні Дністровського водосховища на території Вільховецької сільської ради. Місце розташування об`єкта будівництва: Хмельницька обл., Новоушицький район, територія Вільховецької сільської ради, кадастровий номер – 6823386500:07:001:0565. Генеральний підрядник – Приватне виробничо-комерційне підприємство «Калюс». 
Відповідно до витягу з рішення Новоушицької селищної ради від 23.12.2021 № 7 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж (зміна конфігурації) земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПВКП «Калюс» площею 0,54 га, кадастровий номер 6823386500:07:001:0565 (07.01) для рекреаційних цілей.
05.02.2023 між Новоушицьким ГПВАПБ (бюро технічної інвентаризації) (Підрядник) та ОСОБА_1 (Замовник) укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого Замовник здає, а Підрядник приймає на себе проведення робіт технічній інвентаризації об`єкта нерухомого майна: торговий павільйон-склад, яке знаходиться в: СОТ «Калюс» Вільховецька с/р.
Листом від 02.10.2023 № 1079/06/2023 Басейновим управлінням водних ресурсів річок Прут та Сірет стосовно надання інформації розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 відносно прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що за результатами співставлення даних інтернет ресурсу https://kadastr:live з наявними в управлінні матеріалами проекту водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС орієнтовне розташування земельної ділянки з даним кадастровим номером знаходиться на віддалі 3-5 метрів від урізу води. Інформація щодо прийняття рішень про скасування (визнання недійсною, іншим чином скасовування) проектної документації водоохоронної зони лівого берега Дністровської ГЕС Хмельницької області, розробленої інститутом «Укрдіпроводгосп» та затвердженої в 1988 році та виготовлення іншої проектної документації водоохоронної зони Дністровського водосховища в управлінні відсутня. Одночасно, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 травня 2014 року (справа № 6-16 цс 14), при наданні у користування земельних ділянок навколо водних об`єктів, мають враховуватися положення щодо меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, а у разі відсутності землевпорядної документації та встановлення у натурі (па місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів, збереження водних об`єктів має бути досягнуто шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів меж водоохоронних зон. Разом з тим, повідомлено, що Водний кодекс України введений в дію Постановою ВР № 214/95-ВР від 06.06.1995р. Відповідно до статті 88 цього кодексу нормативна ширина для великих річок (р. Дністер - велика річка, ст.79 ВК України) та водосховищ на них становить 100 м. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Листом від 06.10.2023 № 52/1-8643вих23 Хмельницькою обласною військовою адміністрацією повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що дозвіл на здійснення будівництва на земельній ділянці водного фонду за кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 для ПВКП «Калюс» адміністрацією не надався. Внесення змін до діючих договорів укладених між Новоушицькою районною державною адміністрацією та ПВКП «Калюс» адміністрацією не проводилось.
Листом від 23.10.2023 № 1432/01-36 Кам`янець-Подільською районною військовою адміністрацією Хмельницької області повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що в процесі реорганізації Новоушицької райдержадміністрації шляхом приєднання до Кам`янець-Подільської райдержадміністрації від першої передано матеріали, які свідчать про перебування в оренді земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 в ПП «Калюс». Зміни до договору оренди земельної ділянки, стосовно надання дозволу на будівництво на згаданій земельній ділянці райдержадміністрацією не вносилися. Інформацією стосовно надання дозволу на будівництво на зазначеній земельній ділянці Новоушшдькою райдержадміністрацією не володіємо.
Рішенням Виконавчого комітету Новоушицької селищної ради від 07.11.2023 № 937 вирішено погодити директору ПВКП «Калюс» влаштування навісу для покриття торгівельного павільйону-елінга за адресою: Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, садово-городнє товариство «Калюс», вул. Берегова, 2 А.
Кам`янець-Подільська окружна прокуратура звернулася із листом від 06.03.2024 № 52/1-2172/вих24 до Державної інспекції архітектури та містобудування України, у якому просила надати інформацію: 1) чи видавався Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в період часу з 2010 по 2013 роки дозвіл на виконання будівельних робіт по зведенню торгового павільйону-елінгу по вул. Берегова, 2а, садово-городнє товариство «Калюс» на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району (станом на теперішній час Новоушицької селищної ради) Хмельницької області (замовник ПВКП «Калюс» в особі Зеленюка Олександра Івановича, с. Рудківці, вул. Польова, 9, Новоушицького району, Хмельницької області); 2) чи видавалася Державною архітектурно-будівельною інспекцією України декларація про готовність об`єкта до експлуатації, а саме торгового павільйону-елінгу по вул. Берегова, 2а, садово-городнє товариство «Калюс» на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району (станом на теперішній час Новоушицької селищної ради) Хмельницької області; 3) чи приймався вище зазначений об`єкт до експлуатації.
Листом від 28.05.2024 № 2839/05/18-24 Державною інспекцією архітектури та містобудування України повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що шляхом перевірки відомостей, які містяться в архівній складовій Реєстру будівельної діяльності за параметрами пошуку «замовник будівництва ПВКП «Калюс»» та «адреса будівництва - Хмельницька обл., Вільховецька сільська рада Новоушицького району (Новоушицька селищна рада) Берегова, 2а» встановлено, що наявна інформація про зареєстровану Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області декларацію про готовність об`єкта (громадських) до експлуатації від 06.06.2013 за реєстраційним номером ХМ202131570605 щодо об`єкта будівництва «Торговий павільйон-елінг», за адресою - Хмельницька обл., Новоушицький р-н, с. Вільховець. Документ, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою: договір оренди від 25.05.2010 № 007/10.
Відповідно до акта обстеження земельних ділянок від 25.09.2024, складеного начальником відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Новоушицької селищної ради, начальником відділу містобудування, архітектури та економічного розвитку Новоушицької селищної ради, начальником відділу комунальної власності та житлово-комунального господарства Новоушицької селищної ради, за участю сертифікованого інженера-землевпорядника, в присутності орендаря земельної ділянки кадастровий номер 6823386500:07:001:0565 - директора приватного виробничо-комерційного підприємства «Калюс» Зеленюка Олександра Івановича, встановлено, що на зазначеній вище земельній ділянці розташовані: металеві споруди для захисту від сонця (зонти); капітальна споруда (торговий павільйон-елінг), яка знаходиться у власності ПВКП «Калюс»; дерев`яна будівля орієнтовним розміром 3 x 4,5 метра; дерев`яні бесідки (навіси під накриттям); будівельні матеріали (будівельний камінь, пісок, металевий каркас); дерев`яні ємності для зберігання побутових відходів.
Листом від 28.01.2025 № 7-28-0.222-551/2-25 Держгеокадастром надано Офісу Генерального прокурора інформацію про усереднені показники нормативної грошової оцінки земель на одиницю площі, в тому числі землі водного фонду.
Листом від 11.04.2025 № 52-732-25 Державним агентством водних ресурсів повідомлено Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру, що станом на 18 квітня 2025 року у Центрально-Західному міжрегіональному секторі відсутня будь-яка інформація стосовно надходження чи погодження проектної документації на проведення будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, яка розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільська району Хмельницької області.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2025 № 457085237 земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,54 га (цільове призначення: для рекреаційних цілей), що розташована за адресою: Хмельницька обл., Новоушицький р-н, Вільховецька сільська рада, перебуває на праві власності в Новоушицької селищної ради з 14.02.2022.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.12.2025 № 2199455 Приватне виробничо-комерційне підприємство «Калюс» зареєстровано за адресою: Хмельницька область, Новоушицький район, с. Рудківці, вул. Польова, 25, ідентифікаційний код 30622134.
Крім того, в матеріалах справи наявні копії: технічного паспорту торгового павільйону-елінгу, складений 05.02.2013; схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 з відображенням координат поворотних точок та висот (у системі «Балтійська система висот»); фотозображень земельної ділянки; акта обстеження земельних ділянок від 14.06.2023; кадастрового платну земельної ділянки площею 0,54 га; кошторисів на проектні роботи «Благоустрій прибережної смуги Дністровського водосховища з влаштуванням елінгу та причалів на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району»; акта прийомки-передачі межових знаків га зберігання; акта встановлення та погодження меж земельної ділянки; наказу Хмельницького обласного управління водних ресурсів від 27.05.2013 № 82/1 «Про призначення Лисюк С.О. головним інженером проекту»; Паспорта прив`язки (літні спальні приміщення) (дійсний до 10.07.2025); схем прив`язки тимчасових споруд (ТС) – 2 шт. ПВКП «Калюс» в зоні відпочинку прибережної смуги на території Новоушицької територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області від 30.04.2020 № 56 «Про здійснення авторського нагляду».
З огляду на вищевикладене, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.
Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закон) наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 902/594/20).
Згідно з ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 2 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Згідно зі статями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі землі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
За змістом ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Відповідно до п.п. а, б ч. 1 ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.
Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності та користування на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Порушення встановленого законом порядку володіння та користування земельними ділянками, недотримання спеціальних гарантій та вимог водно-екологічного характеру та створення загрози екологічній безпеці населення України і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави.
Інтереси держави в сфері правовідносин, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням земель полягають у забезпеченні правомірного обігу майнових прав на ці об`єкти, додержання законодавчого порядку їх використання, а також у визнанні та захисту законних форм їх використання.
Власник земельної ділянки та суспільство в цілому з урахуванням встановленого особливого режиму земельних ділянок - для ведення водного господарства (розміщення гідротехнічних споруд) у прибережній захисній смузі розраховують та об`єктивно зацікавлені у задоволенні певного суспільного інтересу, а навпаки грубе порушення встановленого спеціального охоронного режиму землекористування не забезпечує потребу ефективного використання земель водного фонду, які можуть надаватися лише для визначеної законодавством мети.
Так, ведення водного господарства (розміщення гідротехнічних споруд) є суспільно значимою та корисною метою використання земельної ділянки водоохоронної зони та прибережної захисної смуги та є виправданим та доцільним при наданні земельної ділянки водоохоронної зони та прибережної захисної смуги в оренду. Натомість, самочинна забудова такої земельної ділянки, її огородження суперечить принципу раціонального використання цього об`єкта, є порушенням умов договору оренди та встановлених законодавством пересторог та обмежень.
Також Кам`янець-Подільською окружною прокуратурою направлявся лист від 23.09.2025 № 52-738-25 до Новоушицької селищної ради, у якому прокурор просив надати інформацію щодо вжитих селищною радою заходів стовного розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, звільнення та приведення земельної ділянки у попередній стан, зобов`язання її повернути в комунальну власність, а також намірів їх (заходи) вжити у подальшому, у тому числі, в судовому порядку.
На вказаний лист прокуратури Новоушицькою селищною радою надано відповідь (лист від 30.10.2025 № 10398-25), у якій зазначено, що селищною радою не вживалося заходів стосовно розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, звільнення та приведення земельної ділянки у попередній стан, повернення зазначеної земельної ділянки у комунальну власність, у тому числі в судовому порядку. Наразі, кошти в бюджеті Новоушицької селищної ради на сплату судового збору відсутні.
Суд, враховуючи зміст звернення Кам`янець-Подільської окружної прокуратури (лист від 23.09.2025 № 52-738-25) до позивача, встановив, що оскільки позивач самостійно не звернувся до суду, то заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури 18.12.2025 звернувся до Новоушицької селищної ради з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.
Отже, матеріали справи свідчать, що позивачем протягом розумного строку не були вжиті заходи для усунення порушення інтересів держави, зокрема, останній самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави. Також позивач не оскаржив наявність підстав для представництва, як це визначено у ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Новоушицької селищної ради та достатньою підставою для звернення прокурора до суду із позовом в інтересах держави в особі вказаної особи.
Зважаючи на викладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Новоушицької селищної ради.
Щодо суті спору.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.
Предметом спору у справі, яка розглядається, є основна матеріально-правова вимога прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10 у зв`язку із будівництвом на ній об`єкта нерухомого майна (елінгу) без отримання відповідного дозволу, що передбачався умовами договору, та нецільовим використанням відповідачем спірної земельної ділянки водного фонду, яка передавалася в оренду для рекреаційного призначення (організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу), а не для будівництва на ній торгового павільйону елінгу, та похідні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити спірну земельну ділянку шляхом знесення, розташованих на ній споруд і будівель (об`єктів самочинної забудови), а також про зобов`язання відповідача повернути власнику орендовану спірну земельну ділянку.
Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно із частиною 9 статті 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За змістом статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.
Відповідно до ч. 1 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.
Згідно з ч. 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, водного фонду.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).
У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі»).
Як встановлено судом, 25.05.2010 між Новоушицькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПВКП «Калюс» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 007/10, відповідно до п. 1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для рекреаційного призначення (організація зони відпочинку населення та благоустрою пляжу) на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Відповідно до п. 2. договору в оренду надається земельна ділянка, загальною площею 1,00 га, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.
Як передбачено п. 29 договору, орендар має право, зокрема за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі й споруди, передавати землю в суборенду.
Прокурор, як на одну з підстав розірвання договору оренди земельної ділянки, посилається на порушення відповідачем п. 29 спірного договору, оскільки Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс», який, самовільно зайнявши земельну ділянку з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, ще до укладення договору від 25.05.2010 № 007/10, відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації (торговий павільйон-елінг) 10.05.2009 розпочав будівництво торгового павільйону елінгу та в подальшому не отримував відповідного дозволу на будівництво зазначеного об`єкта нерухомого майна.
Разом з тим, на такі твердження прокурора щодо відсутності відповідного дозволу у відповідача на будівництво елінгу судом зауважується, що в матеріалах справи міститься лист Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області від 11.08.2011 № 07-16-2348/11 (а.с. 116), відповідно до змісту якого Орендодавцем відповідно до п. 29 договору оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10 надано згоду на зведення виробничих та інших будівель і споруд за умови отримання відповідних дозволів та дотримання вимог чинного законодавства. При цьому, як слідує зі змісту листа від 30.12.2013 № 2136, Хмельницьке обласне управління водних ресурсів не вбачало у розміщенні на орендованій відповідачем земельній ділянці елінгу порушення водного законодавства, зокрема ст. 89 ВК України.
Таким чином, твердження прокурора щодо відсутності дозволу у відповідача на зведення на спірній земельній ділянці елінгу суд вважає помилковими та такими, що спростовуються листом Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області від 11.08.2011 № 07-16-2348/11. Водночас, критично оцінюється судом лист Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.10.2023 № 99/34-12-8909/2023, у якому остання зазначала про відсутність дозволу на здійснення будівництва на земельній ділянці водного фонду за кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 для відповідача, оскільки за умовами договору від 25.05.2010 такий дозвіл вимагався саме від Орендодавця - Новоушицької районної державної адміністрації Хмельницької області, і який, як встановлено судом, було Орендодавцем надано.
Щодо доводів прокурора про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки судом зазначається, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач використовує спірну землю на правовій підставі – договорі оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10.
Відтак, наведені обставини (наявність згоди Орендодавця та укладений правочин) не дають суду правових підстав констатувати факт самовільного зайняття Приватним виробничо-комерційним підприємством «Калюс» земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 та будівництво на ній будівель, споруд без відповідного погодження.
Разом з цим, суд погоджується із прокурором, що будівництво елінгу відповідачем було розпочато ще до укладення договору оренди земельної ділянки, однак, за висновком суду, такі дії відповідача не є грубим порушенням умов договору, що можуть слугувати підставою для його розірвання.
Щодо іншої підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, на яку прокурор посилається в позові, а саме на порушення пп. 7, 30 договору оренди земельної ділянки від 25.05.2020 № 007/10 та ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України, тобто використання відповідачем спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням, судом відзначається таке.
Умовами договору від 25.05.2010 сторонами було погоджено, що земельна ділянка відводиться за рахунок земель водного фонду (п. 3). Земельна ділянка повинна використовуватися із дотриманням вимог даного договору та дотримання вимог санітарно-епідеміологічного та природоохоронного режиму використання земель (п. 7). Земельна ділянка передається в оренду для рекреаційного (організація зони відпочинку населення та благоустрою пляжу) (п. 14). Цільове призначення земель: землі водного фонду (п. 15). Орендар повинен дотримуватися вимог санітарно-епідеміологічного природоохоронного режиму використання земель (п. 16). Обов`язком орендаря є, зокрема дотримання режиму природоохоронного використання земель (п. 30).
Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» визначено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.
Відповідно до пункту “а” частини першої статті 91, пункту “а” частини першої статті 96 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання останніх за цільовим призначенням.
Цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення (частина перша статті 1 Закону України «Про землеустрій»).
Згідно із чч. 1, 2 статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.
Відповідно до частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
За змістом ч. 3 статті 19 ЗК України земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
При встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення (ч. 1 ст. 20 ЗК України).
У позові прокурор вказує, що відповідач у порушення вимог земельного та водного законодавства, а також умов договору використовує земельну ділянку водного фонду з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, на якій розташовані будівлі та споруди відповідача, не за цільовим призначенням та всупереч встановленому режиму та обмеженням. Зазначає, що спірна земельна ділянка відноситься саме до земель водного фонду, оскільки розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Свої доводи обґрунтовує листом Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 02.10.2023 № 1079/06/2023 та схемою розташування земельної ділянки, виготовленої за результатами проведених топографо-геодезичних робіт сертифікованим інженером-геодезистом Волосянко М.В. (лист від 27.09.2024 № 10-2173/2024).
Судом зазначається, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж річок (стаття 58 ЗК України та стаття 4 ВК України).
За частиною 1 ст. 60 ЗК України, частиною 1 ст. 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (статті 61, 62 ЗК України, статті 89, 90 ВК України). Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється (частина друга статті 60 ЗК України, частина друга статі 88 ВК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЗК України та ч. 7 ст. 88 ВК України межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.
Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 1 ВК України водний об`єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони.
Згідно з ч. 2 ст. 61 ЗК України та ч. 2 ст. 89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
З урахуванням зазначених законодавчих положень, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та режим обмеженої господарської діяльності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц; від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц; від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц; від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц).
Наявними в матеріалах справи доказами, а саме інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.04.2026 стверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,54 га відноситься до категорії земель – землі рекреаційного призначення. Крім того, відповідно до пп. 1, 3 Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених 23.12.2019 за № 16-но, земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 відноситься до земель рекреаційного призначення.
Відповідно до ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.
Згідно зі статтею 2 цього Закону державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Отже, з наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.04.2026 слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,54 га відноситься до категорії земель – землі рекреаційного призначення.
Таким чином, із наведеного слідує, що якщо спірну ділянку сформовано за рахунок землі, віднесеної до категорії земель рекреаційного призначення, про що зазначено у Державному земельному кадастрі, то до ділянки має застосовуватися правовий режим землі рекреаційного призначення.
При цьому, суд констатує, що у вказаному вище витязі, як того вимагають приписи ч. 3 ст. 60 ЗК України та ч. 7 ст. 88 ВК України, відсутнє зазначення про зареєстровані обмеження у використанні земельної ділянки, підставою для виникнення яких у використанні земельної ділянки було би вказано Водний кодекс України або Земельний кодекс України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором у цій справі, виходячи із зазначених ним підстав у позові, не доведено жодними належними і допустимими доказами тієї обставини, що спірна земельна ділянка відноситься саме до земель водного фонду, а також не доведено, що розташовані на ній належні відповідачу об`єкти нерухомості, а саме: капітальна споруда (торговий павільйон-елінг), дерев`яна будівля орієнтовним розміром 3 х 4,5 метра; дерев`яні бесідки (навіси під накриттям) у кількості 2 штуки; металеві споруди для захисту від сонця (зонти) у кількості 3 штуки; будівельні матеріали (будівельний камінь, пісок, металевий каркас, влаштовано дерев`яні ємності для зберігання побутових відходів, знаходяться в межах саме прибережної захисної смуги Дністровського водосховища, на якій відповідно до приписів ч. 2 ст. 61 ЗК України та ч. 2 ст. 89 ВК України заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних та ін.), що до вказаної земельної ділянки встановлено обмеження у її використанні, та, відповідно, не довів порушення відповідачем у спірних правовідносинах земельного та водного законодавства в частині нецільового використання ним орендованої земельної ділянки.
Лист Басейнового управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 02.10.2023 № 1079/06/2023 (разом із завіреною копією з проекту водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС із зазначенням орієнтовного місяця розташування земельної ділянки) суд оцінює критично, оскільки як неодноразово наголошував Верховний Суд, що для встановлення належності земельної ділянки до земель водного фонду недостатньо лише факту її розташування біля водного об`єкта або наявності води на місцевості (згідно з зазначеним вище листом: 3-5 метрів від урізу води). Необхідно визначити вид водного об`єкта та встановити, чи знаходиться земельна ділянка в межах прибережної захисної смуги з урахуванням розміру такої смуги для конкретного виду водного об`єкта.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 361/3406/18.
Листи контролюючих органів є лише службовою кореспонденцією і не можуть підміняти собою належні засоби доказування у земельних спорах, такі як висновки експертів або землевпорядна документація. Встановивши обставини, що мають суттєве значення (статус земель), на підставі недопустимих доказів (листів замість експертизи чи паспортів водних об`єктів), суди порушили статтю 77 ГПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2025 року у справі № 914/2659/23.
Судом зауважується, що ні лист 02.10.2023 № 1079/06/2023, ні додаток до нього не дає можливості суду встановити факт знаходження спірної земельної ділянки, а також розміщеного на ній нерухомого майна відповідача в межах прибережної захисної смуги, оскільки в копії з проекту водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС зазначено про орієнтовне (а не точне) місце розташування земельної ділянки відносно межі розташування прибережної захисної смуги. Також означений проект водоохоронної зони не містить жодних належних ідентифікуючих відомостей щодо належності земельної ділянки до земель водного фонду (або ж до земель рекреаційного призначення).
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Крім того, судом зазначається, що відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості обмеження у використанні земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), робочих проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, технічної документації із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів, проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, іншої документації із землеустрою.
Однак, прокурор, стверджуючи про те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги та щодо її використання встановлюються обмеження, на підтвердження своїх доводів не надав жодних документів, перелік яких наведений у ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».
Більше того, в матеріалах справи містяться посилання на «Генплан благоустрою прибережної смуги р. Дністер на землях Вільховецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області» (лист від 22.05.2012 № 713), «Детальний план території для організації зони відпочинку населення та благоустрою пляжу на території Вільзовецької сільської ради (за межами населених пунктів) Новоушицького району Хмельницької області» (розпорядження від 09.10.2015 № 382/2015-р), «Детальний план території для рекреаційних цілей на лісовій ділянці загальною площею 2 га, що розташована на території Вільховецької мільської ради (за межами населених пунктів) Новоушицького району Хмельницької області» (розпорядження від 12.10.2016 № 409/2016-р), проте означених доказів прокурор, позивач на підтвердження своїх доводів щодо розташування землі в межах прибережної захисної смуги та у відповідності до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ч. 3 ст. 60 ЗК України, ч. 7 ст. 88 ВК України не надали, клопотання про їх витребування суду не заявляли.
Відповідно до ч. 7 ст. 87 ВК України Виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад зобов`язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях. Однак, у справі, що розглядається, Новоушицькою селищною радою будь-яких доказів або рішення щодо меж прибережної захисної смуги відносно спірної земельної ділянки ні прокурору, ні суду не надано. Жодних ідентифікуючих відомостей щодо ПЗС акти обстеження земельної ділянки, схема розташування земельної ділянки, фотоматеріали не містять.
Судом також відзначається про відсутність підстав для застосування у спірних правовідносинах абз. 3 ч. 3 ст. 60 ЗК України, оскільки як убачається з витягу Державного земельного кадастру від 07.04.2026 спірна земельна ділянка розташована за межами Вільховецької сільської ради. Також у листі Державним агентом водних ресурсів України від 22.04.2025 № 354/ЦТЗХ/21-25 повідомлено прокуратуру, зокрема про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 розташована за межами населеного пункту села Рудківці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Цю обставину також встановлено і у актах обстеження земельних ділянок від 14.06.2023, від 25.09.2024.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що доведення своєї позиції щодо предмету спору та наповнення доказової бази у справі процесуальний закон покладає на учасників судового процесу, а не на суд.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Водночас, учасниками справи клопотань про призначення у цій справі судової експертизи щодо встановлення факту розташування спірної земельної ділянки та зведених відповідачем об`єктів нерухомості (в т.ч. елінгу) як в межах населеного пункту (або поза ним), так і в межах прибережної захисної смуги, не заявлялося.
Окрім того, щодо доводів прокурора про нецільове використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565, площею 0,54 га судом зазначається наступне.
Відповідно до ст. 187, ч. 2 ст. 188 ЗК України: контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України; порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про охорону земель» (далі Закон № 962-IV) охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.
Відповідно до ст. 2 Закону № 962-IV об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Статтею 5 Закону № 962-IV передбачено, що: регулювання в галузі охорони земель здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади в межах повноважень, установлених законом; спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади в галузі охорони земель є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із забезпечення нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст, як визначено ст. 12 Закону № 962-IV, належать, зокрема, прийняття рішень про здійснення виконавчими органами сільських, селищних, міських рад державного контролю за використанням та охороною земель.
Частиною 1 ст. 19 Закону № 962-IV закріплено, що: державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища; державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
Як установлено ч. 3 цієї статті, порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється цим Законом та ЗК України, Законами України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Як визначено ст. 6-1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі Закон № 963-IV), до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель в частині виконанням землевласниками та землекористувачами вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, розміщенням, проектуванням, будівництвом, введенням в дію об`єктів, що негативно впливають на стан земель, експлуатацією, збереженням протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.
Частиною 3 ст. 6-1 Закону № 963-IV визначено, що сільські, селищні, міські ради після прийняття ними рішення про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель зобов`язані: протягом місяця забезпечити призначення державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель відповідних рад; протягом 10 календарних днів після призначення державних інспекторів з контролю за використанням та охороною земель відповідних рад письмово поінформувати про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад починають виконувати повноваження із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель через 30 календарних днів після інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин; у разі якщо сільські, селищні, міські ради не прийняли рішення про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та не забезпечили призначення державних інспекторів відповідних рад, повноваження рад у зазначеній сфері виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до прийняття радами в установленому цим Законом порядку рішення про виконання радами повноважень із здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.
Згідно з чч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V) для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки; на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, як визначено ст. 10 Закону № 963-IV, мають право, зокрема: давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Відповідно до вимог п. «ґ» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.
Порядок припинення права користування земельними ділянками, що використовуються з порушенням земельного законодавства, визначений ст. 144 ЗК України.
Так, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища складає протокол про адміністративне правопорушення, накладає на особу, яка допустила правопорушення, адміністративне стягнення та видає цій особі припис про його усунення у 30-денний строк; у разі якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку припис державного інспектора щодо припинення правопорушення, державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища накладає на таку особу адміністративне стягнення відповідно до закону та повторно видає припис про припинення правопорушення та усунення його наслідків у 30-денний строк (ч. 1 ст. 144 ЗК України).
Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі не усунення наслідків порушення земельного законодавства у 30-денний строк орган державного контролю за використанням та охороною земель або орган державного контролю за охороною навколишнього природного середовища звертається до суду з позовом про: розірвання договору оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки або договору про встановлення земельного сервітуту; припинення права постійного користування земельною ділянкою.
Таким чином, положеннями ст. 144 ЗК України визначено порядок припинення права користування земельними ділянками, що використовуються з порушенням земельного законодавства.
Дотримуючись відповідного порядку, Новоушицька селищна рада мала б прийняти рішення про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, забезпечити призначення державних інспекторів, повідомити письмово про своє рішення відповідний центральний орган виконавчої влади - Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка згідно пп. 1 п. 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, реалізує державну політику у сфері державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності. Після інформування, а також спливу тридцятиденного строку, позивач міг приступити до виконання відповідних повноважень з контролю. Однак, відповідних фактів під час розгляду справи судом не встановлено.
За результатами огляду земельних ділянок повноважними особами та у разі виявлення порушень земельного законодавства, у т.ч., використання земельних ділянок не за їх цільовим призначенням державний інспектор мав скласти протокол про адміністративне правопорушення та видати особі, яка допустила правопорушення припис про усунення виявлених порушень. Після закінчення 30-ти денного строку на усунення виявлених порушень, інспектор мав повторно здійснити огляд земельної ділянки на предмет усунення порушень земельного законодавства та, у разі встановлення невиконання виданого припису, повторно накласти на таку особу адміністративне стягнення та видати припис про усунення виявлених порушень. Якщо порушення не усунуті, у 30-денний строк орган державного контролю за використанням та охороною земель, тобто, у разі прийняття відповідного рішення – Новоушицька селищна рада, мала звернутися до суду з позовом, у т.ч., щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення об`єкта оренди.
Між тим, у цій справі не доведено проведення перевірки з дотриманням наведених норм права. Обстеження та складення комісійних актів від 14.06.2023, від 25.09.2024 фактично відбулося без дотримання визначеного Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» порядку, а тому такі акти не можуть бути взяті судом за основу для підтвердження нецільового використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний та якомога послідовніший спосіб; зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (пункт 70 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України").
Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 237 ГПК України установлено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Наявність чи відсутність обставин (фактів), якими сторони обґрунтовують свої вимоги або заперечують проти таких вимог встановлюються судом на підставі доказів, подання яких є обов`язком сторони, яка посилається на відповідні обставини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з чч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, докази, в силу вимог ст. 76-79 ГПК України мають відповідати вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
Також судом при вирішенні спору взято до уваги, що у справі Трофимчук проти України Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Руїс Торіха проти Іспанії).
З урахуванням вищевказаних обставин, враховуючи, що прокурором в установленому порядку не доведено порушення відповідачем як умов договору оренди земельної ділянки, так і земельного та водного законодавства у вигляді нецільового використання земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:07:001:0565 (які би могли слугувати підставою для розірвання договору в судовому порядку), заявлені вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.05.2010 № 007/10, а також похідні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку шляхом знесення споруд і будівель, повернення власнику об`єкта оренди, а саме земельної ділянки водного фонду, не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на прокуратуру згідно з ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2026.

Суддя С.В. Заверуха 

Відрук.: 2 примір. 
1 - до справи; 
2 - відповідачу (32662, Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський р-н, вул. Польова, 25, с. Рудківці, код 30622134) рек. з повід.
Направити рішення прокуратурі, позивачу та представнику відповідача до електронного кабінету Електронного суду.