ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 587/220/26
провадження № 2/753/6630/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О. Ф. розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю«Споживчий центр»(далі по тексту - позивач, ТОВ «Споживчий центр») звернулося до Сумського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 )про стягнення заборгованостіза кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.03.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем було укладено кредитний договір № 14.03.2024-100002840. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 70 днів.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на день подачі позову утворилася заборгованість у розмірі 12 990,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6 000,00 грн, по процентам у розмірі 5 670,00 грн, комісії 900,00 грн, неустойки 420 грн, чим порушено права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 2 662,40 грн судового збору.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 22.01.2026 справу направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.03.2026 позовну заяву залишено без руху.
Позивачем своєчасно та належним чином усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2026 відкрито провадження у справі за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ "Приватбанк".
08.05.2026 від АТ КБ "Приватбанк" до суду надійшла витребувана інформація.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 3 ст. 207 ЦК України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав кредитний договір № 14.03.2024-100002840 від 14.03.2024 із ТОВ «Споживчий центр» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора. Грошові кошти в сумі 6 000,00 грн перераховані на банківську платіжну картку відповідача (маска картки № НОМЕР_1. Вказаний кредитний договір укладено строком на 70 календарних днів. Процентна ставка - 1,35%.
Відповідач в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Споживчий центр» після ознайомлення з пропозицією (офертою) позичальника подав заявку на отримання кредиту, а згодом погодився з відповіддю (акцептом) про прийняття умов кредитного договору, тобто відбулося оформлення кредиту онлайн, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Також ТОВ «Споживчий центр» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор A314, при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов зазначеного вище кредитного договору.
З АТ КБ "Приватбанк" надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2026, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_2 . В результаті аналізу операцій, здійснених по вказаній карті за 14.03.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 6 000,00 грн.
Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Споживчий центр» сума боргу ОСОБА_1 перед кредитором є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з погодженим строком кредитування - 5 670,00 грн. Зазначені у цьому документі відомості не спростовані відповідачем, будь-яких контрозрахунків суду не надано.
Отже, відповідачем умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, що дає суду підстави для задоволення позову в цій частині.
Щодо стягнення заборгованості за комісією 900,00 грн, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Хоча Законом України ''Про споживче кредитування'', який підлягає застосування у цих правовідносинах, і передбачена можливість встановлення сторонами кредитного договору обов`язку позичальника сплачувати певні комісії, у той же час не всі такі комісії є законними.
Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 стосується нікчемності умов договору про споживчий кредит щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, якою передбачена оплата інформації про стан кредитної заборгованості яку споживач має право вимагати один раз на місяць безкоштовно та застосування вимог Закону України ''Про споживче кредитування''.
Разом з тим, суд має право оцінювати співмірність заявлених до стягнення сум та застосовувати принципи справедливості й добросовісності у кредитних правовідносинах.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог про стягнення комісії слід відмовити, оскільки умова про встановлення цієї комісії є нікчемною. 
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором.
Отже, вимоги позивача про стягнення неустойки у розмірі 420,00 грн задоволенню не підлягають.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Також судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.
Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді.
Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності надання доказів протилежного відповідачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № 14.03.2024-100002840 від 14.03.2024 за тілом кредиту - 6 000,00 грн, за нарахованими процентами згідно з погодженим строком кредитування - 5 670,00 грн, що разом становить 11 670,00 грн.
З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (89,84%), тоюбто у розмірі 2 391,90 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса задекларованого місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) заборгованість за кредитним договором № 14.03.2024-100002840 від 14.03.2024 за тілом кредиту - 6 000,00 грн, за нарахованими процентами - 5 670,00 грн, що разом становить 11 670,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса задекларованого місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 391,90 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 09.06.2026.

Суддя: