З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2026  	Справа №607/19068/25 Провадження №2/607/1334/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі:
головуючого Ромазана В.В.
за участю секретаря Бойко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», Позивач ) звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року в сумі 18 970,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» зазначило, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №78471208, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн, а саме на № НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору, сума кредиту 10 000,00 грн, які позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти не пізніше 07 березня 2024 року. Відповідач у зв`язку з неможливістю своєчасно та в повному розмірі виконати свої зобов`язання, ініціював продовження строк користування кредитом, внаслідок чого додатковою угодою №78471208-1 від 05 лютого 2024 року строк користування кредитом продовжили до 21 березня 2025 року, а згодом, додатковою угодою №78471208-2 від 20 лютого 2024 року строк користування кредитом було продовжено до 05 квітня 2024 року. ОСОБА_1 здійснила часткову оплату в погашення заборгованості на загальну суму 2 900,00 грн, однак свої зобов`язання за кредитним договором в повному розмірі не виконала. 09 липня 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №0907, відповідно до якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набула права вимоги, зокрема за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року до ОСОБА_1 . Станом на 09 вересня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 18 970,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 970,00 грн - заборгованість за відсотками.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив
Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не скористалася.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у судове засідання не з`явився, однак в позові просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини встановлені судом.
22 січня 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №78471208.
Згідно п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.
Тип кредиту: фінансовий кредит. Загальний розмір (сума) кредиту: 10 000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту - в день укладання цього договору. Кредит надається строком на 45 днів (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 07 березня 2024 року. Позичальник сплачу проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі: з 1-го по 15-й день користування кредитом 1,00 % в сумі 1 500,00 грн, термін оплати 06 лютого 2024 року; з 16-го по 45-й день користування кредитом - 2,49% в сумі 7 470,00 грн, термін оплати 07 березня 2024 року. (п.п. 1.2 - 1.7.2 Договору).
Відповідно до п. 1.16 Договору, на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процента ставка складає 25 787,10%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 18 970,00 грн.
Згідно п. 2.2. Договору, реквізити банківської картки позичальнрика для перерахування кредиту кредитодавцем: 414949ХХХХХХ2060.
Згідно з п. 5.1 Договору, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього договору, а також із діючими «Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту», розміщеними на сайті кредитодавця на момент укладення цього договору. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що йому надана уся інформація згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про електронну комерцію».
Додатком № 1 до Договору є графік платежів, в якому зазначаються дати платежів: 06 лютого 2024 року; 07 березня 2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді, реальна річна процентна ставка 25 787,10% та загальна вартість кредиту 18 970,00 грн.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту в якому містяться відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
Як вбачається з платіжного документу №729504386, 22 січня 2024 року перераховано кошти в сумі 10 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 , відправник Бі Ел Джи Мікрофінанс, призначення платежу: кредитні кошти згідно договору №78471208.
05 лютого 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №78471208-1 до кредитного договору №78471208 від 22 січня 2024 року, згідно якого сторони продовжили строк кредитування до 21 березня 2024 року.
20 лютого 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №78471208-2 до кредитного договору №78471208 від 22 січня 2024 року, згідно якого сторони продовжили строк кредитування до 05 квітня 2024 року.
Додатком №1 до вказаного додаткового договору є графік платежів, згідно якого, остання дата платежу 05 квітня 2024 року, реальна річна процентна ставка 9552,70 грн, загальна вартість кредиту 21 870,00 грн.
Відповідно до довідки про ідентифікацію за вих. №798/353 від 28 серпня 2025 року, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» підтверджує, що ОСОБА_1 з якою укладено договір №78471208 від 22 січня 2024 року ідентифікована товариством. Одноразовий ідентифікатор С-337625, який відправлено 22 січня 2024 року на номер телефону НОМЕР_3 .
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року, складеного ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», заборгованість ОСОБА_1 становить 18 970,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - тіло кредиту; 8 970,00 грн - відсотки. Відповідачем здійснено часткові оплати на погашення заборгованості в загальній сумі 2 900,00 грн.
09 липня 2024 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу №0907.
Згідно з п. 2.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за основними зобов`язаннями в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.
Відповідно до п. 2.2 Договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається після підписання сторонами Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток №1) та сплати фактором клієнту суми фінансування, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №0907 від 09 липня 2024 року, що є витягом з реєстру договорі, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором №78471208 від 22 січня 2024 року на загальну суму 18 970,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», станом на 09 вересня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року становить 18 970,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8 970,00 грн - заборгованість за відсотками. Сума здійснених платежів - 2 900,00 грн.

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК - України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Надані представником позивача документи є належними та достатніми для того, щоб суд виснував про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем, згідно кредитного договору №78471208 від 22 січня 2024 року, є невиконаними.
Разом з тим, визначаючи суму відсотків, яка підлягає стягненню із відповідача, суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування».
Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Стаття 8 Закону України Про споживче кредитування визначила, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5%.
При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024).
Кредитний договір №78471208 від 22 січня 2024 року укладений між ТОВ «Біл Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 22 січня 2024 року, тобто уже після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року, позивачем за період із 23 січня 2024 року по 06 березня 2024 року нараховувались відсотки за ставкою 1,00% на суму 4500 грн, а з 07 березня 2024 року по 05 квітня 2024 року за процентною ставкою 2,49% на суму 7 470,00 грн.
Також, суд ураховує, що відповідачем частково здійснено оплату у рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму 2 900,00 грн. 
Таким чином, сума нарахованих відсотків Відповідачу за період кредитування, не повинні були б перевищувати 7 500,00 грн. (100х75), де 100 грн. - грошовий вираз 1% нарахованих відсотків у день, 75 - кількість днів кредитування установлених договором, з урахуванням додаткових угод. 
Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем було сплачено у рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором 2 900,00 грн. у період кредитування, суд вважає, що відсотки за користування кредитом, які підлягають стягненню із відповідача будуть складати: 4 600,00 (7500 - 2900).
За змістом частин 3 та 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд оцінивши та дослідивши докази, а також у їх сукупності, матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року в розмірі 14 600,00 грн, з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 600,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими у межах строку кредитування. У решті вимог, слід відмовити за наведених вище підстав.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 864,37 грн. (14600 * 2422,40 : 18 970) пропорційно до задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
В обґрунтування понесених судових витрат представник позивача надав: договір про надання правової допомоги №250905-23Ш від 05 вересня 2025 року, відповідно до п. 4.2 якого, у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду в розмірі 7 000,00 грн; розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року, згідно якого, сума витрат на правничу допомогу адвоката, становить 7 000,00 грн.
За таких обставин, враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, заявлений розмір витрат, суд вважає, що до стягнення з відповідача ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 387,45 грн (14600 * 7 000,00 : 18970), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76 - 78, 141, 223, 244, 247, 258 - 268, 273 - 274, 280 - 289, 352 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №78471208 від 22 січня 2024 року в розмірі 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.
У решті вимог, відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судовий збір у розмірі 1 864 (одна тисяча вісімсот шістдесят чотири) грн. 37 коп., та 5 387 (п`ять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 45 коп. витрат на правову допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», код ЄДРПОУ: 42655697, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, офіс 54, телефон: 097-333-34-43.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя	В. В. Ромазан