Справа № 279/908/26
Провадження №2/283/797/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
06 травня 2026 року        м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
Представник позивача Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.12.2021 між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 764414 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 3600 грн.
30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір відступлення права вимоги №1-30/11/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №764414 від 25.12.2021, укладеним з ОСОБА_1 . 
Таким чином, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 26.12.2025 умови договору відповідачем не виконувались і утворилась заборгованість на суму 9399,60 грн, з яких: 3600 грн заборгованість за тілом кредиту, 5799,60 грн заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача разом із судовими витратами.
Процесуальні дії у справі
10.03.2026 з Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 25.03.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 30 хвилин 06.05.2026. 
06.04.2026 до суду надійшов відзив на позов, а 16.04.2026 відповідь на відзив.
04.05.2026 від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правову допомогу. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, разом із відзивом звернулася з заявою про розгляд справи без її участі.
Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Позиція відповідача
Відповідач звернулася до суду із відзивом, в якому просила застосувати позовну давність у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № 764414 від 25.12.2021 та відмовити ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» у задоволенні позовних вимог повністю. Вказала, що лист ТОВ «Платежі Онлайн» № 2026-ПО/б від 10.02.2026 щодо перерахування коштів не являється належним доказом щодо отримання нею коштів, так як не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Інших належних доказів, які б підтверджували отримання нею грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, позивачем не надано. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами товариства та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Таким чином, належних і достатніх доказів на підтвердження видачі первісним кредитором відповідачу коштів, зняття таких коштів відповідачем з рахунків, відкриття рахунків на ім`я відповідача (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) чи інших доказів, які б підтверджували факт отримання коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не долучено. Крім того не погодилась із розміром судових витрат на професійну правничу допомогу.
Встановлені судом обставини.
25.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Джобер» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 764414 шляхом підписання останньою одноразовим ідентифікатором G6268 кредитного договору, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3600 грн строком на 15 календарних днів з процентною ставкою 1,9 % на добу (а.с.13-18). ОСОБА_1 також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.10-11).
ТОВ «ФК «Джобер» (первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором №764414 від 25.12.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 3600 гривень на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 хх-хххх-7322, емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (а.с.30 зворот).
30.11.2023 між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено договір відступлення права вимоги №1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Джобер» відступило ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №764414 від 25.12.2021, що уклали ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 (а.с.23-25), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору (а.с.21).
Станом на 25.12.2025  ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №764414 від 25.12.2021 в сумі 9399,60 грн, яка складається із: 3600 грн заборгованість за тілом кредиту, 5799,60 грн заборгованість за процентами (а.с.20 ).
26.12.2025 ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» направило відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, у якій повідомило про наявність договору факторингу та необхідність сплати заборгованості за кредитом (а.с.19). 
Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «ФК «Джобер» та ОСОБА_1 був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на офіційному сайті за адресою https://topcredit.ua/ та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику та прийняла запропоновані умови. 
Доводи відповідача щодо неукладеності кредитного договору спростовуються наявними у справі доказами, що підтверджують факт укладення договору в електронній формі відповідно до вимог законодавства.
Щодо підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу
У відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні кредитного договору. 
На виконання пункту 2.1. кредитного договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера — ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (Platon), яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної нею під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з якого вбачається, що 25.12.2021 о 07:55:06 було проведено транзакцію на суму 3600 грн, маска картки — НОМЕР_2 (а.с.30 зворот).
Ні первісний кредитор, ні позивач не мали і не мають доступу до повного номера банківської картки відповідача, оскільки ця інформація є банківською таємницею, а позивач не є банківською установою. Відповідач, заперечуючи факт отримання кредитних коштів, як власник карткового рахунку, могла самостійно отримати виписку по рахунку для спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак, заперечуючи доводи позову та ставлячи під сумнів докази позивача, відповідачем не надано до суду належних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок їй не належить. 
Щодо первинних бухгалтерських документів
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. 
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. 
Перерахування коштів на платіжну карту відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який здійснює операції у безготівковій формі. 
Щодо нарахування відсотків та пролонгації кредитного договору 
Відповідно до п.1.4 за кредитним договором, процентна ставка за кредитом становить 1.90 % від суми кредиту в день. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину. 
Відповідно до п.9.4.3 за договором, сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, договір вважатиметься автоматично продовженим (автопролонгованим), а строк користування кредитом – подовженим на наступних умовах: відповідно до п.9.4.3.1. за договором, строк автопролонгації договору та подовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту і до спливу 10 (десяти) календарних днів включно; відповідно до п.9.4.3.2. за договором, в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії договору може застосовуватися неодноразово, але не більш ніж на 50 календарних днів в сукупності такої пролонгації. 
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Джобер» розмір заборгованості ОСОБА_1 по кредиту за період з 25.12.2021 по 09.03.2022 становить 9399,60 грн, та складається з суми заборгованості по тілу кредиту – 3600 грн та заборгованості по відсоткам – 5799,60 грн, що відповідає умовам кредитного договору (а.с.64-65).
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. 
Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). 
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватись , зокрема внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни; б) дарування; в)факторингу,- постанова Верховного суду від 07.10.2018 по справі №243/11704/15-ц. 
Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Судом встановлено, що 30.11.2023 року між ТОВ «ФК «Джобер» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1 30/11/2023. Відповідно до його умов, первісний кредитор за плату відступив новому кредитору належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з цим реєстром, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 764414 від 25.12.2021.
Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне
Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за договорами позики) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). 
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 
Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. При цьому, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції чинній на день звернення з позовом), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діє на момент розгляду справи. 
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі – Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан тривав до 04.09.2025, оскільки набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX.
За таких обставин звернення до суду 11.02.2026 з позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з 25.12.2021 по 09.03.2022, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим.
ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» є новим кредитором за кредитним договором №764414 від 25.12.2021. Відповідач не дотрималася умов, передбачених вказаним договором, та допустила заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.
Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025; додаткову угоду №1 від 20.01.2026 до вказаного договору (а.с.26-28); акт про отримання правової допомоги від 20.04.2026; платіжна інструкція та рахунок з вартістю послуг адвоката Пархомчука С.В. (а.с.73-75).
З огляду на зазначені норми права, встановлені обставини справи, наявність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з огляду на те, що категорія справи є малозначною, судова практика сталою, безпосередньої участі представника позивача у судовому засіданні не було, а заявлена сума відшкодування є очевидно неспівмірною з ціною позову.
Керуючись ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (код ЄДРПОУ 44002941) заборгованість за кредитним договором №764414 від 25.12.2021 у розмірі 9399 (дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (код ЄДРПОУ 44002941) судові витрати у загальному розмірі 7662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, з яких 2662,40 грн судового збору та 5000 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Повний текст рішення складено 06.05.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008, код ЄДРПОУ 44002941.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя	  	В.  М.  Хомич