П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/2857/26	

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:26.03.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області про:
- визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Одеській області №930090860600 від 23 січня 2026 року про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії за вислугу років;
- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , за вислугу років з 01 березня 2015 року відповідно до підпункту в п.7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713), з урахуванням здійснених виплат без обмеження максимальним розміром пенсії, виплативши різницю між нарахованою та фактично виплаченою сумою пенсії за весь період застосування такого обмеження.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач протиправно обмежив пенсію позивача, призначеної у 1983 році як працівнику льотно-випробного складу, максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами). Позивач наголошував, що оскільки пенсія призначена до набрання чинності обмежувальними нормами Закону №3668-VI, застосування до нього "стелі" виплат порушує принципи незворотності дії закону в часі та неприпустимості звуження змісту і обсягу існуючих прав. Також позивач зазначав, що щорічний перерахунок згідно з п.7 Порядку №418 є лише актуалізацією вже існуючого права, а не новим призначенням, тому не може бути підставою для введення обмежень, яких не існувало на момент виходу на пенсію.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ГУПФ України в Одеській області зазначає, що при обчисленні та виплаті пенсії позивачу орган діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Відповідач наголошує, що обмеження пенсійних виплат максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами) прямо передбачено ст. 2 Закону №3668-VI та ч.3 ст. 27 Закону №1058-IV. Оскільки ці норми є чинними та не визнавалися неконституційними, вони є обов`язковими для застосування всіма органами Пенсійного фонду при здійсненні виплат. На переконання відповідача, право на отримання пенсії без обмеження її граничного розміру зберігається лише за тими особами, у яких розмір пенсії вже перевищував встановлену "стелю" станом на дату набрання чинності Законом №3668-VI (01 жовтня 2011 року). В усіх інших випадках, включаючи проведення щорічних перерахунків після вказаної дати, пенсійний орган зобов`язаний дотримуватися встановлених державою фінансових обмежень.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Одеській області від 23 січня 2026 року №930090860600 про відмову в перерахунку пенсії.
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 26 січня 2023 року згідно п.7 Порядку призначення та виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713), з урахуванням здійснених виплат без обмеження максимальним розміром пенсії. 
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги:
- пенсії призначені за вислугу років згідно із ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ з 1 березня кожного року перераховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713 "Про внесення змін до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації";
- обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VІ (далі – Закон №3668-VІ);
- за положеннями ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ України у Київській області, та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV (далі – Закон №1058-ІV) з 23 грудня 1983 року.
Позивач 16 січня 2026 року звернувся до ГУПФ України у Київській області з заявою в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вислугу років з 01 березня 2015 року відповідно до підпункту в п.7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713), з урахуванням здійснених виплат без обмеження максимальним розміром пенсії, виплативши різницю між нарахованою та фактично виплаченою сумою пенсії за весь період застосування такого обмеження. 
ГУПФ України в Одеській області рішенням №930090860600 та супровідним листом №4291/03-16 від 23 січня 2026 року відмовило ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру. Відмова обґрунтована положеннями ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якими розмір пенсії з усіма надбавками та індексаціями не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку з чим відповідач констатував відсутність у заявника правових підстав для отримання виплат понад цей ліміт.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не обґрунтовано відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі п.7 "Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації", затвердженого 21 липня 1992 постановою Кабінету Міністрів України №418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 за №713) посилаючись на ст. 54 Закону №1058-ІVУкраїни "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки порядок перерахунку пенсії років працівникам льотного складу цивільної авіації регулюється саме Порядком №418. Також, суд першої інстанції не взяв до уваги посилання відповідача про відсутність у позивача спеціального стажу, що встановлений до ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", скільки вказана норма встановлює тільки право позивача на призначення пенсії за вислугою років, процедура перерахунку пенсії відповідній категорії осіб регулюється Порядком №418.
Суд першої інстанції звернув увагу, що Порядок №418 є чинним, а тому підлягає застосуванню до спірних правовідносин, у зв`язку із чим суд відхиляє доводи відповідача про те, що пп."в" п.7 Порядку №418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 №713) на позивача не поширюється. При цьому, зазначені у відзиві зміни, внесені до Закону №1058-IV, на право позивача на перерахунок пенсії не впливають. 
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ПК України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п."а" ч.1 ст. 54 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 №418.
Відповідно до п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (п.6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку. 
Максимальний розмір пенсій за вислугу років працівників льотно-випробного складу не може перевищувати 85 процентів заробітку. Крім того, працівникам льотно-випробного складу до пенсії за вислугу років нараховуються надбавки та підвищення, передбачені статтями 21 та 77 Закону. Заробіток для обчислення пенсій працівникам льотно-випробного складу визначається в такому порядку: а) у разі призначення (перерахунку) пенсії, яка обчислена із заробітку до 1992 року, скоригований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 липня 1992 р. №395 "Про додаткове коригування рівнів державних пенсій" (ЗП України, 1992 р., №8, ст.188) середньомісячний заробіток підвищується за коефіцієнтом, який визначається як частка від ділення середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, на 1005 карбованців; б) якщо пенсія обчислюється з урахуванням заробітку після 1 січня 1992 р., то частина заробітку до 1 січня 1992 р. коригується відповідно до підпункту "а" цього пункту, а заробіток за кожний місяць після 1 січня 1992 р. збільшується на коефіцієнт, що визначається як частка від ділення середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, на середню заробітну плату працівників народного господарства за відповідний місяць. З одержаної суми обчислюється пенсія за нормами, встановленими Законом України "Про внесення змін до статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; в) у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Виплата пенсії здійснюється з урахуванням абзаців четвертого та п`ятого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Однак, відповідно ч.3 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Так, відповідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08 липня 2011 передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пунктом 2 розділом II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24 грудня 2015 року визначено, що дія положень даного Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.
Відповідно ч.2 ст. 46 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
З 01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі – Закон №3668-VI), відповідно до якого встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність.
Пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Відповідно ст. 57 ПК України, екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують функції з виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна; обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання; забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування.
Склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом. Усі члени екіпажу належать до льотного складу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років як представник льотного екіпажу, тобто, позивач відноситься до категорії фахівців "член льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації (пілот, штурман, бортінженер, бортмеханік, бортрадист, льотчик-наглядач), оскільки він як штурман та пілот повітряного судна відносився до членів екіпажу повітряного судна.
Згідно ч.1 ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті.
На виконання положень ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", - Кабінет Міністрів України прийняв постанову №418 від 21 липня 1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу". 
Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1 Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років постанови №418 до вказаних посад належать члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів.
Під час судового розгляду справи встановлено, що посада позивача належить до переліку працівників льотного складу, робота яких дає право на встановлення пенсії за вислугу років відповідно до постанови №418 і він має право на пенсію як працівник льотного екіпажу.
У зв`язку з прийняттям Закону України від 17 листопада 1999 року №1222-XIV "Про внесення змін до деяких законів України "Кабінет Міністрів України у відповідній постанові від 10 лютого 2000 року №264 "Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсій особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації" установив, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".
Таким чином, згідно вказаної норми законодавства на перерахунок пенсії на підставі п.7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу", мають право особи льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації, зокрема пілоти, відтак враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин в частині обрахунку середнього заробітку для обчислення пенсії позивача, мають бути застосовані положення постанови Кабінету Міністрів України від 10 лютого 2000 року №264 і, як наслідок, п.7 "Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції відповідач не обґрунтовано відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі п.7 "Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації", затвердженого 21 липня 1992 року Постановою Кабінету Міністрів України №418 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 за №713) посилаючись на ст. 54 Закону №1058-ІV, оскільки порядок перерахунку пенсії років працівникам льотного складу цивільної авіації регулюється саме Порядком №418.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 22 червня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.