243/2806/26
2/243/1190/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді   Сидоренко І.О.
за участю:
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку, -
В С Т А Н О В И В:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 доводився онуком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після смерті дідуся ОСОБА_2 на підставі заповіту позивач успадкував 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Бабуся позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті на підставі нотаріально посвідченого заповіту від 26.01.2022 позивач успадкував 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач є одноосібним власником вищевказаного житлового будинку. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянки у зв`язку із тим, що власником земельної ділянки зазначена ОСОБА_4 , відсутні документи, які б посвідчували право власності на земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 . Річ у тому, що земельна ділянка площею 0,0706 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:014:0303, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше належала ОСОБА_4 . На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2011, реєстровий №2089, вона продала земельну ділянку дідусю позивача – ОСОБА_2 , який після купівлі земельної ділянки всупереч чинному законодавству не зареєстрував своє право власності на неї. Таким чином, виникла ситуація, коли ОСОБА_1 успадкував будинок після смерті дідуся і бабусі, однак позбавлений можливості оформити спадщину на земельну ділянку під будинком шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки дідусь та бабуся не оформили своє право власності на земельну ділянку та не включили її до складу спадщини і не зазначили в заповітах, складених на ім`я позивача. 
Тому, позивач просить суд припинити право власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №105601 від 01.03.2005 на земельну ділянку площею 0,0706 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:014:0303, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 2, та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови (В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,0706 га, кадастровий №1414100000:01:014:0303, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2013 року, реєстровий № 1-1244, після смерті ОСОБА_2 позивач успадкував 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.03.2026 року, реєстровий №1-201, після смерті ОСОБА_3 позивач успадкував 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивач є одноосібним власником вищевказаного житлового будинку.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9949009462026 від 12.02.2026 року, вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0706 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:014:0303, за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.04.2011 року, реєстровий №2089, ОСОБА_4 продала вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_2 , який після купівлі земельної ділянки всупереч чинному законодавству не зареєстрував своє право власності на неї.
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1401034572014 від 10.02.2014 року, право власності на земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_4 .
Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянки у зв`язку із тим, що власником земельної ділянки зазначена ОСОБА_4 , відсутні документи, які б посвідчували право власності на земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 .
Відмова оформлена у вигляді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2026 №278/02-31.
Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
На підставі ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Разом з тим, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна, права якого порушені, відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян і юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265,268, 280 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку – задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №105601 від 01.03.2005 року на земельну ділянку площею 0,0706 га із земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:014:0303, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 2.
Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови (В 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,0706 га, кадастровий №1414100000:01:014:0303, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлений 11 травня 2026 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду        І.О. Сидоренко