Справа № 550/274/26
Провадження № 2/550/331/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

08 червня 2026 року       селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді – Михайлюк О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Шукевич Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за Договором №5354814 від 02.03.2025 року у розмірі 44162,75 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі за текстом – ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір №5354814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 44922, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн. строком на 360 днів.
Позикодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував. 28.11.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №28-11/25/Л, за яким право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до позивача по справі. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути на його користь.
Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 26.03.2026 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів.
Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5354814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Договір) шляхом обміну електронним повідомленнями та підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 44922 (а.с.31-44).
За умовами кредитного договору кредитодавцем були надані відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. на строк 360 днів. Періодичність платежів – кожні 20 днів.
Згідно п.1.4.1. Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 Договору.
Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту№5354814 від 02.03.2025, загальна вартість кредиту становить 42320,00 грн., з них: 10000,00 грн. – сума кредиту, 32320,00 грн. – проценти за користування кредитом. Дата видачі кредиту – 02.03.2025. Дата платежу - 21.03.2025. Кількість днів - 360 (а.с.58).
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-0112 від 01.12.2025 відповідачу 02.03.2025 було перераховано кошти на платіжну картку Клієнта № НОМЕР_1 в розмірі 10000,00 грн. Переказ коштів між підприємствами здійснюється відповідно до Договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року (а.с.62).
28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №28-11/25/Л (а.с.17-20).
Із реєстру боржників вбачається, що право вимоги за Договором №5354814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.03.2025 перейшло до позивача (а.с.29-30, 45).
Також на підтвердження факту передачі права вимоги за даним кредитним договором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» представником позивача подано копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників для друку до Договору факторингу №28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року (а.с.26), копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №28-11/25/Л від 28 листопада 2025 року (а.с.28) та копію платіжної інструкції №582480001 від 28.11.2025 року (а.с.25).
Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.
Зважаючи на те, що правовідносини між сторонами по справі виникли з договірних правовідносин, то до них слід застосувати положення Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір та зобов`язання, позику, кредитний договір, договір факторингу.
Відповідно до ст. ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення 02.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 . Договору №5354814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та перерахування на карту, зазначену відповідачем, кредитних коштів в розмірі 10000,00 грн.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за Договором №5354814 від 02.03.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.11.2025 за Позичальником ОСОБА_1 рахується заборгованість в загальному розмірі 44162,75 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 9999,97 грн., заборгованість за відсотками 29162,78 грн. та заборгованість за пенею (штрафами) в розмірі 5000,00 грн. (а.с.12-16).
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі, позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором, тому має право на належне виконання відповідачем зобов`язань за ним.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею (штрафом) в розмірі – 5000,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно із п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.

Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває включно із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені відсутні.
Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5354814 від 02.03.2025 року в розмірі 39162,75 грн., з яких: 9999,97 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 29162,78 грн. - заборгованість за відсотками.
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано наступні докази: копію Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року з додатками (а.с.51-54); прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» (а.с.55-56); копію Витягу з Акту №27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року (а.с.57) та копію заявки на надання юридичної допомоги №3027 від 01.01.2026 року (а.с.57 зворот).
Таким чином, враховуючи вищевикладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» професійної правничої допомоги позивачу, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2360,75 грн. 
Керуючись ст.ст. 207, 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050,1054, п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, ст.ст.2-13, 81, 141, 247, 264, 265, 280-284 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ: 42640371, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за Договором №5354814 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.03.2025 року в розмірі 39162 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят дві) гривні 75 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ: 42640371, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судовий збір в розмірі 2360 (дві тисячі триста шістдесят) гривень 75 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»; адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521; код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя     О.І.Михайлюк