Справа № 523/23809/25
Провадження №2/523/1937/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
"23" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді – Мурманової І.М.
За участю секретаря судового засідання – Сивак К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Південне Міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в особі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини та дружини, -
ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Південне Міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в особі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини та дружини, звернулась представник позивача адвокат Котовська Тетяна Олександрівна. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси суду від 09.11.2021р, залишеним без змін Постановою від 07.04.2022 Одеського апеляційного суду по справі №523/14426/21 стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття – до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 10.08.2021 року і до досягнення сином, ОСОБА_3 , трьох років, - до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач рішення суду не виконує, матеріальної допомоги не надає дитина знаходиться на повному утриманні матері. За заявою стягувача відкрито виконавче провадження на виконання рішення суду. 
Внаслідок зазначеного за ОСОБА_2 утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку у розмірі 8806,45 грн., та на утримання дитини у розмірі 59547,29 грн., відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 03.11.2025 по виконавчому провадженню №69671368 та розрахунку заборгованості по аліментам від 03.11.2025 по виконавчому провадженню №69671332. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 по справі №523/9179/23 стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 5 963,36 грн., за період з 10.08.2021 по 22.05.2023; та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку у розмірі 3 145,00 грн., за період з 01.09.2021 - 22.05.2023. 
Вказане рішення також не виконується ОСОБА_2 та знаходиться на примусовому виконанні Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №78938456 від 26.08.2025. 
При цьому, Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок по утриманню дитини – немає. Будь-які відомості або підтвердження, що ОСОБА_2 вживав усіх залежних від нього заходів для належного виконання свого батьківського зобов`язання, відсутні.
На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 11 533,50 грн., за період з 23.05.2023 по 07.11.2025р; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку, у розмірі: 4 500,00 грн., за період з 23.05.2023 по 07.11.2025р.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 
В судове засіданні призначене на 23 квітня 2026 року сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені. 
На адресу суду 19.03.2026 року (вх. №13102) надійшла заява за підписом представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої представник зазначила, що не заперечує з приводу заочного розгляду справи та, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.45-46). 
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.44), про причини не явки суду не повідомив, заперечення на позов не надав, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався. 
Представник третьої особи: Південне Міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в особі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про час та місце слухання справи повідомлений (а.с.43), третя особа про причини не явки суду не повідомила. 
З урахуванням викладеного судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернулась з заявою про слухання справи за її відсутності, відповідач та третя особа повідомлені, а відтак, підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. 
Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Ухвалою суду від 23 квітня 2026 року, вирішено провести заочний розгляд справи. 
Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, пояснення відповідача щодо не визнання позову, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так? рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2021 року (справа №523/14426/21) позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку – задоволено частково. 
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 10.08.2021 року і до досягнення сином – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19). 
Також, встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду від 22 серпня 2023 року (справа №523/9179/23) позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Південне Міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в особі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини та дружини –було задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі: 5 963,36 грн.; неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку, у розмірі 3 145,00 грн.(а.с.16-18). 
Отже, судом встановлено, що позивач вже зверталась на адресу суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №78938456 від 26.08.2025 року, встановлено, що позивач/стягувач подала рішення суду про стягнення пені на виконання рішення №523/9179/23 (а.с.15).
Позивачем надано розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим провадження ; 69671368, згідно якого встановлено розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам становить 8 806, 45 гривень, за період з 10.08.2021 року по 31.10.2025 рік (а.с.20 зв.).
Та, розрахунок заборгованості по аліментам ВП №69671332, згідно якого розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам становить – 59 547, 29 гривень. Розрахунок проведено у період з 10.08.2021 року по 31.10.2025 рік (а.с.21). 
На підтвердження позовних вимог, представником позивача надано наступний розрахунок: 
розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 : 
Період (включно): 23.05.2023 - 07.11.2025 р. 
кількість днів прострочення: 900 днів 
Сума, на яку нараховується пеня: 500,00 грн. 
Розрахунок: 500 (сума щомісячного платежу) 1% 900 (кількість днів прострочення) = 4500,00 грн. 
Розмір пені, але не більше 100 відсотків заборгованості: 4 500,00 грн. (загальний борг 8806,45 грн.) 
Розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 : 
Період (включно): 23.05.2023 - 07.11.2025 р.р.
Кількість днів прострочення: 900 днів 
Сума, на яку нараховується пеня: 1 281,50 грн. 
Розрахунок: 1281,50 (сума щомісячного платежу) 1% 900 (кількість днів прострочення) = 11 533,50 грн. 
Розмір пені, але не більше 100 відсотків заборгованості: 11 533,50 грн. (загальний борг 59 547,29 грн.).
Отже, судом встановлено, що відповідач жодних дій щодо погашення заборгованості та сплати аліментів не вчиняв. 
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.
За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.
З огляду на зазначене, судом при дослідженні матеріалів справи та з урахуванням письмових пояснень платника аліментів/відповідача не встановлено будь-яких передбачених законом підстав щодо звільнення боржника від сплати пені, оскільки посилання відповідача на неправильний розрахунок заборгованості спростовані матеріалами справи. 
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Разом з цим, як встановлено судом з матеріалів справи та досліджених матеріалів виконавчого провадження, боржник аліменти на утримання дитини взагалі перестав сплачувати. 
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі N 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).
У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. 
Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.
Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. 
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;
учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. 
Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи - стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. 
Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення неустойка (пеня) за прострочення плати аліментів на утримання дитини та дружини. 
На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 7, 15, 189, 196, 197, 296 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 211, 247, 258 -259, 264 - 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Південне Міжрегіональне управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в особі Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів на утримання дитини та дружини – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) - неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 11 533,50 грн., за період з 23.05.2023 по 07.11.2025. 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) - неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку, у розмірі 4 500,00 грн., за період з 23.05.2023 по 07.11.2025.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі: 1 211,20 гривень. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 28.04.2026р.
Суддя: