Справа № 362/2483/26 
Провадження № 1-кп/362/468/26 
ВИРОК
Іменем України
25.06.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 , 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 12026111140000125, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2026, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мовчанівка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
16.04.2019 Обухівським районним судом Київської області за частиною першою статті 187, частиною другою статті 186, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК України) до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 12.07.2022;
13.08.2021 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за частиною першою статті 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці;
22.02.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
22.05.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці; зараховано з 27.04.2024 по день набрання вироком законної сили;
15.07.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. 18.04.2025 на підставі статті 81-1 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання для проходження військової служби, вибув до військової частини НОМЕР_1 ; невідбута частина покарання становить 4 роки 5 місяців 19 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.
ОСОБА_4 , солдат, бойовий медик 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог статей 41, 92 Конституції України, статей 178, 328 Цивільного кодексу України, статей 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних України та статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у період часу з 24.01.2026 до 20.02.2026, перебуваючи у гуртожитку поряд з кімнатою АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття дверей незаконно проник до вказаної кімнати, звідки викрав: телевізор марки "Aiwa 32GO40804HD" вартістю 8 506 гривень 76 копійок, мультиварку марки "Grunhelm MC-35В" об`ємом 5 літрів вартістю 1900 гривень 14 копійок, масляний обігрівача марки "Saturn ST-ОН1247 11 секцій 2.5 кВт" вартістю 1 650 гривень 00 копійок, велосипед алюмінієвий 29" "SPACE MERCURY DD рама-20" 2024" бірюзового кольору, вартістю 6898 гривень 11 копійок, Wi-Fi роутер марки "ТР-Link TL-WR841N", вартість якого становить 539 гривень 28 копійок. Все вище перелічене ОСОБА_4 виніс з кімнати №11, після чого разом із викраденими речами ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 у загальному розмірі 19 494 гривні 29 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у крадіжці, вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

ІІ. Позиція учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні підтримав пред`явлене обвинувачення. Просив суд із урахуванням позиції обвинуваченого здійснювати розгляд кримінального провадження, ураховуючи вимоги частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), та обмежитись допитом обвинуваченого та документами, що характеризують обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні. Зауважив, що йому зрозуміла неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор зазначив, що обвинувачений визнав усі фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому, викрадене потерпілій повернув, ураховуючи відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений раніше судимий, був умовно-достроково звільнений, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили просив до обвинуваченого не застосовувати запобіжний захід. Також просив стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати та вирішити долю речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і, не оспорюючи фактичні обставини, про які зазначено в обвинувальному акті, місця та часу вчинення правопорушення, з приводу пред`явленого йому обвинувачення, показав, що, дійсно він здійснив крадіжку побутових речей шляхом проникнення до сусідньої кімнати в гуртожитку, оскільки двері не були зачинені на ключ, всі викрадені речі виніс спочатку в коридор, а потім сховав на вулиці за сусіднім гаражем та реалізував на наступний день третій особі. Потім, коли все відкрилось, викрадені речі допоміг повернути потерпілій, викупивши їх у третьої особи, частково відшкодував шкоду грошима. У вчиненому розкаявся, повідомив, що викрадені речі потерпілій повернуто, частково шкода відшкодована грошима, ніяких претензій вона до нього не має. Підтвердив суду, що у 2025 році був умовно-достроково звільнений від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, яку проходив у Збройних Силах України, мав осколкове поранення, потім самовільно залишив військову службу. Просив суд суворо не карати, запевнив, що подібне з його боку не повториться.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений зазначив, що визнання винуватості є добровільним, показання надані без жодного тиску/впливу з боку інших осіб; підтвердив усвідомлення неможливості оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 підтвердив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи. Кваліфікація дій обвинуваченого є вірною. Погодився з розглядом кримінального провадження в скороченому порядку відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України.
Захисник при призначенні покарання просив врахувати щире каяття обвинуваченого, те, що він провину визнав, шкоду потерпілій відшкодував, претензій остання не має, обвинувачений планує надалі вести добропорядний спосіб життя, у зв`язку з чим просив його суворо не карати, призначити мінімальний строк покарання.
Потерпіла  ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, при призначенні покарання покладалась на розсуд суду, повідомила, що викрадене майно повернуто, скарг матеріального та морального характеру не має, оскільки обвинувачений відшкодував усі збитки.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись статтею 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд без потерпілої.

ІІІ. Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд у порядку частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат. 
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

ІV. Висновки суду щодо пред`явленого обвинувачення
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

V. Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують
та обтяжують покарання
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином, неодружений, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, 18.04.2025 умовно-достроково звільнений від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , отримав множинні вогнепально-уламкові поранення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі статтею 67 КК України судом не встановлено.
Отже, ураховуючи тяжкість та усі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема предмет злочину і розмір завданої шкоди, з огляду на щире каяття обвинуваченого у вчиненому, повернення викраденого потерпілій та відшкодування їй завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, зважаючи на особу обвинуваченого – те, що він неодружений, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та/або лікаря психіатра не перебуває,раніше неодноразово судимий, 18.04.2025 умовно-достроково звільнений від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , отримав множинні вогнепально-уламкові поранення, має негативні характеристики за місцем служби, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини четвертої статті 185 КК України. На думку суду, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме його особі та є достатнім для досягнення визначеної у статті 50 КК України мети покарання.
Судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2024 ОСОБА_4 було засуджено за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі частини четвертої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2024 призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк частково відбутого покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2024 з 27.04.2024 по день набрання вироком від 15.07.2024 законної сили.
На підставі статті 81-1 КК України, згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2025 ОСОБА_4 було умовно-достроково звільнено 18.04.2025 з місць позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом, з невідбутим строком покарання 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів.
Відповідно до частини третьої статті 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Таким чином, кримінальне правопорушення, що розглядається у даній справі, вчинено ОСОБА_4 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вищевказаним вироком суду, протягом невідбутої частини покарання, а тому належить застосувати положення статті 71 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2024.
Суд не вбачає підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2026 у справі № 362/2419/26 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12.05.2026 включно, дія якого не продовжувалась. 
Таким чином, суд вважає за необхідне відповідно до частини сьомої статті 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк перебування на цілодобовому домашньому арешті, починаючи з 19.03.2026 до 12.05.2026 (включно), з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні на загальну суму 6239 гривень 80 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та статей 50, 65-67, 71, 72, 81-1, 185 КК України, керуючись статтями 100, 124, 126, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1.  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
2. На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2024 року і визначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.
3. На підставі статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк цілодобового домашнього арешту з 19.03.2026 до 12.05.2026 (включно), з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 копійок.
5. Речові докази у кримінальному провадженні:
- масляний обігрівач марки "Saturn ST-OH1247 11 секц 2.5 кВт",велосипед алюміній 29 "SPACE MERCURY DD рама-20" 2024, бірюзового кольору, Wi-Fi роутер марки "TP- Link TL –WR841N", які належать на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 та передані їй за розпискою від 28.02.2026, – залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;
- три сліди папілярних ліній, які поміщено до паперового конверту коричневого кольору з надписом "НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ", та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, – знищити.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя ОСОБА_1