Справа № 464/5895/25
Провадження №2/523/1347/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"28" травня 2026 р. м.Одеса 
Пересипський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді – Кисельова В.К.
за участю секретаря – Дзюба Г.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №21, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та Органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И В:
Підстави заявлених позовних вимог. 
ОСОБА_1 , 25 серпня 2025 року подав до суду позовну заяву, в якій просив позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно їхньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він з відповідачкою знаходився в фактичних шлюбних відносинах з 2004 по 2010 роки. Під час спільного проживання, як чоловік та дружина, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 . Після припинення шлюбних відносин вони стали проживати окремо. Їхня дочка, до 2019 року проживала зі своєю бабусею ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі ОСОБА_6 , позивач забрав дочку до себе і з 2019 року вони разом проживали у АДРЕСА_2 , а з серпня 2024 року дочка разом з ним проживає в орендованій ним квартирі, розташованій у АДРЕСА_3 та навчається у Ліцеї «Оріяна». 
Зв`язок з ОСОБА_2 було втрачено з 2013 року і з того часу її місце знаходження ні йому, ні їхній дочці, не відоме. З того часу відповідачка ніяким чином не приймала і не приймає будь-якої участі по утриманню, вихованню та розвитку неповнолітньої дочки. Весь час окремого проживання, відповідачка життям, розвитком та здоров`ям дочки не цікавиться, стосунки не підтримує, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.
10 лютого 2026 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради подала до суду клопотання про зміну статусу їхнього органу опіки та піклування у справі, з третьої особи на співпозивача, повністю підтримавши позовні вимоги ОСОБА_1 та його доводи в обґрунтування позовних вимог. При цьому Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради повідомила, що згідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) безвісти зниклого (полоненого) №665 від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 зник безвісти 02 грудня 2025 року і його місце знаходження по теперішній час невідоме. 
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2026 року клопотання задоволено і Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради був залучений до справи, як позивач, який при цьому надав суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_3 , яка тривалий час проживала з батьком ОСОБА_1 , а після його безвісти зникнення взята на облік, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування та влаштована у Центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» м. Львів, де і проживає по теперішній час.
Позивачі вважають, що відповідачка ухиляється від своїх обов`язків матері, тому повинна бути позбавлена батьківських прав на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України.
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
Представник Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також просив розглянути справу у його відсутність. 
В процесі розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Тріпник М.Б. підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В той же час, він повідомив, що втратив зв`язок з позивачем, оскільки він мобілізований та після цього зник безвісті під час виконання бойового завдання щодо захисту вітчизни, проте йому достовірно невідомо про його стан. 
Відповідачка ОСОБА_2 на неодноразові виклики, в порядку встановленому законом, в судові засідання не з`явилася. Причини неявки не повідомила. 
На підставі ст. 280-283 ЦПК України, суд виходячи з встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до наступного.
Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 2004 по 2010 рік спільно проживали у АДРЕСА_4 ., як чоловік та дружина. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2009 року, де в актовому записі під номером № НОМЕР_2 , батьками записані позивач і відповідачка по даній справ (а.с.№7) 
Після розірвання своїх відносин, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 стали проживати роздільно. Їхня малолітня дочка ОСОБА_3 стала проживати з матір`ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_5 за адресом АДРЕСА_1 .
У 2013 році ОСОБА_2 залишила своє останнє відоме місце проживання у АДРЕСА_5 (колишня АДРЕСА_6 ) нікого не повідомивши про те, куди вона йде чи їде і коли повернеться. З того року, малолітня ОСОБА_3 залишилася проживати з своєю бабусею і матір більше не бачила, що підтвердила у своїй письмовій заяві від 18 березня 2025 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області неповнолітня ОСОБА_3 (а.с. №20). 
Після смерті бабусі ОСОБА_6 у 2019 році, позивач ОСОБА_1 забрав свою десятирічну дочку до себе і вони стали проживати разом в будинку АДРЕСА_2 . А в серпні 2024 року ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_3 переїхали до м. Львова, де стали проживати в орендованій квартирі АДРЕСА_7 , що підтверджується дослідженими судом договором оренди квартири №15/07/24 від 15 липня 2024 року, розрахунками за комунальні послуги, довідкою за підписом директорки ліцею «Оріяна» Наталії Підлісної (а.с. №№8-17).
18 березня 2025 року неповнолітня ОСОБА_3 звернулася з письмовою заявою до Головного управління національної поліції в Одеській області про розшук своєї матері, яка безвісно відсутня (а.с. №20).
03 квітня 2025 року неповнолітня ОСОБА_3 отримала відповідь від Головного управління національної поліцій в Одеській області за №61/5 К-170 про те, що 01 квітня 2025 року з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» (а.с. №19). А листом №29987-2025 від 20 травня 2025 року було повідомлено, що 04 квітня 2025 року за фактом безвісного зникнення ОСОБА_2 слідчим відділенням поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025161200000188 занесено відомості про відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.с. №21). 
06 листопада 2025 року Головним управлінням національної поліції в Одеській області до суду надійшли пояснення, щодо проведених оперативно-розшукових дій при здійснені розшуку безвісти зниклої ОСОБА_2 , які приєднані до справи. 
До теперішнього часу будь-яких даних про місце знаходження ОСОБА_2 ані позивачам по даній справі, ані її неповнолітній дочці ОСОБА_3 , невідомо.
З 2013 року по теперішній час, відповідачка ОСОБА_2 жодним чином не цікавилася життям, розвитком своєї неповнолітньої дочки, ухиляючись від покладених на нею законом обов`язків. 
Весь час з 2019 року по серпень 2025 року, неповнолітня ОСОБА_3 постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_1 , позивачем по справі, знаходилася на його утриманні, вихованні та повсякденній турботі.
Відповідно ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) безвісти зниклого (полоненого) №665 від 05 грудня 2025 року ОСОБА_1 зник безвісти 02 грудня 2025 року, його місце знаходження по теперішній час невідоме і з не його вини, неповнолітня дочка ОСОБА_7 залишилася без повного батьківського піклування.
19 лютого 2026 року на засіданні комісії з питань захисту дитини Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради було встановлено факт залишення матір`ю ОСОБА_2 своєї дочки ОСОБА_7 без батьківського піклування та турботи. З 2013 року ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, матеріально не забезпечує і її місце перебування невідоме.
Виходячи з ст. ст. 3, 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ч. 4, 5 ст. 19, ст. 164, 171 Сімейного Кодексу України, Порядком провадження органом опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Одеської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На теперішній час, згідно довідки №245 від 03 листопада 2025року, наданої директором ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, ОСОБА_3 навчається у 9А класі ліцею та проживає у Центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» ЛМР.
Правові підстави ухваленого рішення.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.
Частиною 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.21991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58).
У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).
Висновки суду.
З огляду на досліджені документи, висновок органу опіки та піклування, судом встановлено та суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, яке полягає в тому, що мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням тощо, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм морі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому позовні вимоги підлягають про позбавлення батьківських прав задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 280-281 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 та Органу опіки і піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав – задовольнити. 
2. Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_8 (колишня назва вулиця Генерала Бочарова) батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2009 року).
3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_8 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. 
4. Копію рішення після набрання законної сили направити до відома Пересипському відділу ДРАЦС Одеського міжрегіонального управління Міністерства Юстиції. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути позивачем протягом тридцяти днів з дня його складання рішення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2026