ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року	справа № 380/23591/25	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову ВЛК, оформлену довідкою №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) придатним до військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення на військово-лікарську комісію вищого рівня ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );
- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 видати направлення на військово-лікарську комісію вищого рівня щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилається на те, що 06.10.2025 ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатом якої, на підставі оформленої довідки ВЛК №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025 та на підставі ст.61в, 58а графи ІІ розкладу хвороб, був визнаний придатним до військової служби. Наразі, ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Повідомляє, що у позивача є ряд захворювань, однак всі скарги на стан здоров`я були проігноровані лікарями спеціалістами, та не було проведено жодного додаткового обстеження, для встановлення об`єктивного стану здоров`я ОСОБА_2 .
Повідомляє, що висновок про придатність до військової служби, зроблений на підставі 1-годинного поверхневого огляду без проведення будь-яких об`єктивних і додаткових обстежень, є не лише необґрунтованим та непрофесійним, але й таким, що суперечить принципам доказової медицини та вимогам нормативних актів щодо проведення військово-лікарської експертизи. Під час проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_2 не було надано можливості надати медичні документи, які підтверджують у нього наявні хронічні захворювання, зокрема: висновки УЗД, акти дослідження стану здоров`я, та висновки спеціалістів.
Зазначає, що в інтересах ОСОБА_1 , було подано скаргу на рішення ВЛК до 16 Регіональної ВЛК від 17.10.2025, однак згідно відповіді 16 Регіональної ВЛК від 28.10.2025 №1190/3/8716 відмовлено в повторному огляді комісією вищого рівня та рекомендовано звертатись із рапортом до командира про направлення на повторне ВЛК.
Також ОСОБА_1 подавав рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про направлення на ВЛК вищого рівня, однак згідно відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2025 №19341, в разі надходження від 16 регіональної ВЛК рішення щодо скерування ОСОБА_2 на ВЛК, посадовими особами військової частини буде видано відповідне направлення.
В інтересах ОСОБА_1 було подано скаргу на бездіяльність 16 регіональної ВЛК та командування Військової частини НОМЕР_1 до Центральної ВЛК ЗС України, прохальна частина була викладена у наступній редакції: визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної ВЛК щодо не видачі направлення на повторний огляд ВЛК комісією вищого рівня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати 16 Регіональну ВЛК видати направлення на проведення повторного огляду ВЛК Регіональною комісією (вищого рівня) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та скерувати таке направлення до Військової частини НОМЕР_1 ; провести повторний огляд ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із додатковим обстеженням по напрямку травматології, дерматології, отоларингології та видати довідку про визнання останнього таким, що є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; до розгляду по суті цієї заяви не здійснювати заходів щодо переведення (переміщення) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини; невідкладно повідомити про хід та результати розгляду заяви на електронну та поштову адресу. Однак відповіді на скаргу надано не було.
Повідомляє, що 26.11.2025 в інтересах ОСОБА_1 , було подано скаргу на бездіяльність 16 регіональної ВЛК та командування Військової частини НОМЕР_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 та Головного управління захисту прав військовослужбовців. Однак відповіді, на момент звернення із позовом до суду також надано не було.
Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі за текстом – Положення №402).
Згідно пункту 5.2 глави 3 розділу II Положення №402, постанова ВЛК про придатність кандидата до проходження служби у військовому резерві, прийнята під час дії особливого періоду та/або під час дії правового режиму воєнного стану, оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає і дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. Один примірник оформленої довідки друкується ТЦК та СП та додається до особової справи резервіста.
Згідно з п.2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п.п.2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. 
Таким чином, звертає увагу, що нормами Положення №402 чітко визначено порядок оскарження висновку ВЛК.
У листі 16 регіональної ВЛК від 28.10.2025 року №1190/3/8716 чітко та не двозначно зазначено, що усі наявні захворювання були враховані при проходженні ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому довідка ВЛК від 06.10.2025 прийнята обґрунтовано та відповідає вимогам Положення №402.
Повідомляє, що порядок направлення військовослужбовців на медичний огляд визначений розділом 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.
Пунктом 6.1. розділу 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 встановлено, що прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.
Пунктом 6.4. розділу 6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 встановлено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).
Військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини (ст.254 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України).
Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини.
Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби (ст.255 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України).
На стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора) (ст.260 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України).
За час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою, скеровувався на консультацію лікарів та медичне обстеження. Однак, висновків про необхідність повторного медичного огляду ВЛК солдата ОСОБА_1 не надходило у зв`язку з чим підстав для видання направлення військовослужбовцю на даний момент відсутні.
У випадку надходження за результатами обстеження рекомендації лікаря про потребу у повторному медичного огляді ВЛК, питання про направлення військовослужбовця на повторний медичний огляд буде прийнято встановленим порядком.
Таким чином, вважає, що Військова частина НОМЕР_1 діяла у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України та п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги.
13.03.2026 до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з наказу №35 від 02.02.2026 про виключення позивача із списків особового складу частини та направлення для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_5 .
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_6 від 16.12.2021.
Позивачу 06.10.2025 було проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 06.10.2025. На підставі проведеного медичного огляду ВЛК прийнято постанову про ступінь придатності до військової служби, яку оформлено довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 №1109/15800 (зі змінами) (далі - Положення)) №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025 та встановлено діагноз: «Стан після операції артроскопії передньої хрестоподібної зв`язки з незначним порушенням функції правого колінного суглобу. Багатоформна ексудативна еритема слизових оболонок верхніх та нижніх кінцівок». Встановлено ступінь придатності до військової служби: «На підставі статті 61в, 58а графи II розкладу хвороб, графи 1-12 ТДВ – «Придатний до військової служби».
Представник позивача звернувся до 16 регіональної військово-лікарської комісії зі заявою від 17.10.2025) щодо скасування постанови військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) АДРЕСА_3 про ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 , 1996 р.н.
Листом 16 регіональної військово-лікарської комісії №1190/3/8716 від 28.10.2025 представника позивача повідомлено, що за встановленим ОСОБА_1 на момент медичного огляду ВЛК діагнозом, постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 06.10.2025 №2025-1006-1225-1710-7 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення. Наявність у ОСОБА_1 інших захворювань чи станів, що могли б відповідно до вимог Розкладу хвороб та Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб передбачати застосування постанов про ступінь придатності до військової служби «Придатний до служби у військових частинах забезпечення. ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони» або «Непридатний до військової служби» не обґрунтована наданою представником ОСОБА_1 додатковою медичною документацією.
Ураховуючи зазначене, підстав для скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025 чи направлення ОСОБА_1 на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає. У разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , рекомендовано йому звертатися встановленим порядком до командування військової частини, у якій він проходить військову службу, із метою направлення його на обстеження та лікування, а у разі необхідності - на медичний огляд ВЛК до закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України за територіальним принципом.
03.11.2025 представник позивача звернувся до 16 регіональної військово-лікарської комісії з адвокатським запитом, у якому просив: 1) повідомити причину відмови у видачі направлення на перегляд ВЛК ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; повідомити, що змінилось у законодавстві, зважаючи на те, що раніше військовослужбовці направлялися на ВЛК вищого рівня після подання відповідної скарги; надати інформацію з покликанням на норми законодавства як військовослужбовцю на БЗВП реалізувати право на перегляд ВЛК у разі не реєстрації та не розгляді рапортів про перегляд ВЛК.
Згідно відповіді 16 Регіональної ВЛК, викладеної у листі від 07.11.2025 №1190/3/9223, причини відсутності підстав для скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025 чи направлення ОСОБА_1 на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК вже були зазначені у службовому листі начальника НОМЕР_7 РВЛК від 28.10.2025 №1190/3/8716. Також роз`яснено порядок направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК.
Позивач вважає протиправною постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 №2025-1006-1225-1710-7 від 06.10.2025 про визнання його придатним до військової служб, крім цього, вважає протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення його на військово-лікарську комісію вищого рівня, тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку доводам позивача про порушення його прав, суд враховує наступні положення законодавства.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб
Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суб`єктом владних повноважень на підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Законодавством, яке підлягає застосуванню у площині спірних правовідносин є Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року №2801-XII (далі - Закон № 2801-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Положення № 402 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Закону № 2801-XII законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.
Так, статтею 70 Закону № 2801-XII визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом № 2232-ХІІ.
Частиною третьою статті 1 вказаного Закону передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом МОУ 14 серпня 2008 року затверджено Положення № 402.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я МОУ, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з абзацами 1-7 пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Відповідно до абзаців 1-3 пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК (пп. 2.3.2 п. 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
На ЦВЛК покладається, зокрема організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України (абзац 1 підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі запиту оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд, військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи (за необхідності); розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Згідно з підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
За рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону, незалежно від адміністративно-територіальної зони відповідальності ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи, покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК та прийняття, скасування, перегляд постанов про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби (2.4.3 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Згідно з підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів; запитувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали службового (спеціального) розслідування, дізнання, досудового розслідування, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови;
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (підпункт 2.4.6. пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
Згідно з підпунктом 2.5.1. пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать:
госпітальні ВЛК;
гарнізонні ВЛК;
ЛЛК;
ВЛК Десантно-штурмових військ;
ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України;
ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України;
ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
За змістом підпункту 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Роз`яснення ВЛК регіону та ЦВЛК з питань військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання ВЛК ТЦК та СП.
ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення (2.8.2 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону (2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян (2.8.4 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення № 402).
Главою 3 розділу І Положення № 402 встановлено порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК.
Згідно з пунктом 3.2 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 встановлено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Відповідно до пункту 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Як убачається із наведених вище норм Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.
Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом в постанові від 26.02.2025 у справі №600/3273/22-а.
Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку з незгодою позивача із постановою військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_10 про ступінь придатності до військової служби, яка оформлена довідкою ВЛК від 06.10.2025 №2025-1006-1225-1710-7.
Водночас, суд звертає увагу, що Положення № 402 не передбачає право особи, яка проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних гарнізонних ВЛК у судовому порядку.
Згідно з вищенаведеними нормами Положення № 402, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК, особа має право оскаржити таку до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності.
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам Положення № 402, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Суд зауважує, що за результатами перевірки, у відповідності до пункту 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 спірну постанову від 06.10.2025 №2025-1006-1225-1710-7 16 регіональна військово-лікарської комісія визнала обґрунтованою та встановила відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, про що штатною ВЛК надано позивачу відповідне роз`яснення, оформлене листом №1190/3/8716 від 28.10.2025.
Таким чином, у даному випадку регіональна ВЛК окремої постанови щодо придатності позивача до військової служби, яка б підлягала судовому оскарженню також не приймала, а діяла у відповідності до абзацу 5 пункту 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402.
Натомість за змістом абзацу 5 пункту 3.3 глави 3 розділу I Положення № 402 дії (бездіяльність), рішення ВЛК регіону, прийняті за результатами розгляду звернень, оскаржуються в ЦВЛК, а не до суду.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що подальша перевірка спірної постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також дій (бездіяльності), рішення 16 регіональної військово-лікарської комісії за результатами розгляду скарги представника позивача на спірну постанову належить до компетенції саме ЦВЛК, а остаточного рішення (постанови), яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК (в межах справи) не приймали, тому позивач не дотримався вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог адміністративного позову.
Подібне правозастосування в частині оскарження висновків позаштатних ВЛК відповідно до Положення №402 висвітлено у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2025 року у справах №600/3273/22-а, №240/13173/22.
При цьому, з приводу посилання представника позивача на протиправну бездіяльність ЦВЛК щодо розгляду його скарги на бездіяльність НОМЕР_7 РВЛК, то така не є предметом даного спору.
Також, стосовно доводів позивача про ігнорування ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 його хвороб та неправильне встановлення відповідності захворювань статтям розкладу хвороб, станів та фізичних вад, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У цьому контексті варто звернути увагу на постанову від 10 лютого 2022 року у справі №160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі № 820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі № 810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про передчасність звернення позивача до суду з вказаним позовом, оскільки він не дотримався процедури оскарження результатів медичного огляду, передбаченої Положенням № 402. Відтак, позовні вимоги є безпідставними.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення на військово-лікарську комісію вищого рівня ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу II Положенням № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, слідчим, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.
Таким чином, направлення на медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня придатності до військової служби є правом командира військової частини та здійснюється виключно за рекомендацією лікаря закладу охорони здоров`я (установи), у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть зумовлювати непридатність до військової служби.
Натомість в матеріалах справи відсутні будь-які рекомендації лікарів про необхідність направлення позивача на відповідне обстеження.
Також, позивач надав до суду копію рапорту до командира Військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності направлення його на проходження повторної ВЛК, однак в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що такий рапорт направлявся відповідачу.
При цьому, суд не може брати до уваги саму лише квитанцію АТ «Укрпошта» від 04.11.2025, адже з такої не вдається за можливе встановити, що саме відправлялося на адресу Військової частини НОМЕР_1 та від кого.
Більше того, щодо позовних вимог в частині зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 видати направлення на військово-лікарську комісію вищого рівня щодо ОСОБА_1 , суд зауважує, що згідно з наданим відповідачем витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №35 від 02.02.2026, позивача з 03.02.2026 виключено зі списків особового складу частини та направлено для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_5 .
Відтак, станом на дату розгляду даної справи у командира Військової частини НОМЕР_1 відсутні повноваження щодо позивача для направлення його на військово-лікарську комісію вищого рівня, а тому позовні вимоги в цій частині також є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Братичак Уляна Володимирівна