ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/8149/25 пров. № А/857/4357/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Мандзія О.П.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Івано-Франківський окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Могила А.Б.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила: визнати протиправним та скасування рішення від 05.08.2025 №091630013200; зобов`язати вчинити дії - зарахувати до стажу державної служби період роботи з 30.04.1993 по 15.07.2025, перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з нарахуванням та обчисленням пенсії згідно з довідками про заробітну плату. 
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що що 29.07.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.08.2025 №091630013200 відмовлено в такому переведенні у зв`язку з відсутністю правових підстав. При цьому, не зараховано до стажу державної служби період роботи з 30.04.1993 по 15.07.2025 на посадах, що відносяться до посад державної служби. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. У відповідності до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби від 03.05.1994 №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів. Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно відмовлено в переведенні з 29.07.2025 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 
Рішенням м. Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.08.2025 №091630013200 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період її роботи з 30.04.1993 по 15.07.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 29.07.2025, здійснивши нарахування та виплату пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно з довідкою Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 24.07.2025 №27. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, застосовуючи норми чинного законодавства, право на пенсію є складовою конституційного права на соціальний захист (ч.1 ст. 46 Конституції України) і підлягає реальному забезпеченню. Аналізуючи положення Законів №1058-IV, №889-VIII та №3723-ХІІ, суд першої інстанції встановив, що після 01.05.2016 право на пенсію державного службовця зберігається лише за умови одночасного виконання вимог щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби, передбачених ст. 37 Закону №3723-ХІІ і перехідними положеннями Закону №889-VIII. При цьому, відповідно до законодавства про обчислення стажу державної служби (зокрема Порядку КМУ №283 та №229), спірні періоди роботи позивача в органах внутрішніх справ і державної служби підлягають зарахуванню до такого стажу. Оскільки позивач мав необхідний стаж (понад 20 років) та інші передбачені законодавством умови, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмова Пенсійного фонду суперечить вимогам законодавства. За відсутності дискреції у відповідача в такій ситуації, орган зобов`язаний був призначити пенсію.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення Закону України «Про державну службу» №889-VIII та Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, право на пенсію державного службовця зберігається лише за умови наявності необхідного стажу державної служби станом на 01.05.2016. Однак у позивача відсутній стаж державної служби у розумінні статті 25 Закону №3723-ХІІ на цю дату, оскільки займані нею посади не віднесені до категорій посад державної служби, а їй присвоювались спеціальні звання, що виключає застосування до неї норм цього Закону (ст. 3 Закону №889-VIII).Також, суд неправильно застосував статтю 37 Закону №3723-ХІІ, оскільки право на пенсію державного службовця виникає лише за сукупності умов: досягнення відповідного віку (з урахуванням ст. 26 Закону №1058-IV), наявності страхового стажу (ст. 28 Закону №1058-IV), та наявності необхідного стажу державної служби (10 або 20 років), ці умови позивачкою не виконані. Крім того, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Пенсійний фонд зарахувати стаж та призначити пенсію, чим втрутився у дискреційні повноваження органу влади. Також довідки про заробітну плату, надані Управлінням ДМС, не можуть бути підставою для обчислення пенсії державного службовця, оскільки цей орган не належить до системи державної служби, а форма довідок має відповідати вимогам постанови правління ПФУ №1-3 та Порядку №622.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п.3 ч.1 ст.311 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1979 слідує, що ОСОБА_1 з 30.04.1993 призначена на посаду паспортиста відділення відділу внутрішніх справ в управлінні МВС України в Івано-Франківській області; з 01.02.1994 переведена на посаду старшого паспортиста паспортного відділення відділу ПР і ВІР; з 01.05.2000 переведена на посаду старшого інспектора з обліку групи паспортної роботи відділення ПР і МР; з 25.02.2002 переведена на посаду старшого інспектора з обліку групи паспортної роботи та громадянства відділення громадянства, паспортної та імміграційної служби; з 29.11.2007 переведена на посаду провідного спеціаліста сектора у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, з присвоєнням 15 рангу державного службовця; 31.05.2012 звільнена з посади провідного спеціаліста сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Івано-Франківського МВ УМВС за п.5 ст. 36 КЗпП України; з 01.06.2012 прийнята на посаду головного спеціаліста Івано-Франківського міського відділу управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області порядком переведення з УМВС в Івано-Франківській області, з присвоєнням 13 рангу державного службовця; 01.05.2016 присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби; 01.09.2016 присвоєно черговий 8 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби; 01.09.2019 присвоєно черговий 7 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби; з 23.10.2021 призначена в порядку переведення на посаду головного спеціаліста Івано-Франківського відділу Управління ДМС в Івано-Франківській області за згодою; 01.09.2022 присвоєно черговий 6 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби; 15.07.2025 звільнена із займаної посади у зв`язку із ліквідацією як юридичної особи публічного права УДМС в Івано-Франківській області відповідно до п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Крім того, позивач 11.12.2007 прийняла присягу державного службовця. 
ОСОБА_1 29.07.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 05.08.2025 №091630013200 відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу». У даному рішенні зазначено, що під час розгляду заяви виявлено відсутність права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців передбачених статтею 25 Закону №3723-XII. 
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення у цій справі регулюються, зокрема, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 за №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».
З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Так, частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тобто до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII - 01.05.2016, право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 за результатом розгляду зразкової справи №822/524/18.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII.
Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Так, Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (надалі Порядок КМУ №283), був чинний до 01.05.2016.
Пунктом 2 Порядку КМУ №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Отже, до стажу державної служби зараховується, зокрема робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ.
Таким чином, період роботи позивача на посадах в органах внутрішніх справ з 30.04.1993 по 31.05.2012 підлягає зарахуванню до стажу державної служби, в тому числі для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII. 
Як зазначено вище, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.09.1979, ОСОБА_1 у період з 01.06.2012 по 15.07.2025 працювала в Управлінні Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області. При цьому, протягом вказаного періоду роботи позивачу присвоювалися відповідні ранги державного службовця в межах певної категорії посад державної служби.
За таких обставин, період роботи позивача з 01.06.2012 по 15.07.2025 в Управлінні Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області безпідставно не зараховано ОСОБА_1 до стажу державної служби вказані періоди роботи. 
Як наслідок, рішення про відмову в призначенні пенсії від 05.08.2025 №091630013200 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає скасуванню.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем разом із заявою від 29.07.2025 про перехід на інший вид пенсії відповідачу надавалася довідка про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за липень 2025 року від 24.07.2025 №27, що видана Управлінням Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі Порядок КМУ №622).
Так, пунктом 4 Порядку КМУ №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктом 5 Порядку КМУ №622 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Колегія суддів зазначає, що всі відображені у довідці від 24.07.2025 №27 види оплати праці, є складовими частинами заробітної плати державного службовця, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказана довідка відповідає вимогам Порядку КМУ №622, а тому така довідка має бути врахована при розрахунку розміру пенсії позивача як державного службовця.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З системного аналізу вищезазначених норм слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача.
Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про призначення пенсії. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - призначити або відмовити в такому призначенні, однак виключно у тому випадку, коли для цього є законні підстави. За законом у спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Таким чином, враховуючи висновок суду про необхідність зарахування спірних періодів роботи, колегія суддів вважає, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом №889-VIII, становив більше необхідних 20 років. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, згідно з частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із відповідною заявою та необхідними документами 29.07.2025. Отже, позивача слід перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення із відповідною заявою до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про переведення на інший вид пенсії, а саме з 29.07.2025. 
У даній справі, органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішенням якого відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 
Враховуючи те, що судом першої інстанції встановлена протиправність рішення від 05.08.2025 №091630013200, з метою належного захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з даним висновком та вважає необхідним зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності щодо розгляду заяви позивача від 29.07.2025) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 30.04.1993 по 15.07.2025, та як наслідок перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 29.07.2025, здійснивши нарахування та виплату пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно з довідкою від 24.07.2025 №27.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 300/8149/25 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. П. Мандзій