Справа № 734/5221/25
Провадження № 3/734/110/26
ПОСТАНОВА
іменем України
29 квітня 2026 року	  	селище Козелець	

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Ієвлевій О.В., захисника Царенка А.А. розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
в с т а н о в и в:
15.11.2025 року о 10 год 05 хв в с. Кіпті, дорога М01, 98 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ARHK-0087, проба позитивна 0.85 проміле. З результатом не згоден. На проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). 
У судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання. Вимоги захисник мотивує тим, що на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протоколи про адміністративне правопорушення, що може бути доказом у відповідності до ст. 251 КУпАП, чек приладу «Драгер» та відео, яке на думку інспектора також є доказом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, інших доказів в розумінні положень ст. 251 КУПАП суду не надано. ОСОБА_1 на місці зупинки проходив огляд на стан сп`яніння, а у лікарні відмовився, оскільки бажав здати біосередовище, а не продувати алкотестер. Також з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи у ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього адекватна поведінка, мова не порушена, дихання незмінене, рухова сфера не порушена, міміка звичайна, хода та рухи в нормі. Крім цього ОСОБА_1 надано результат токсикологічного дослідження №1835 відповідно до якого він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмове клопотання про закриття зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. У даному клопотанні зазначає, що підстави для проходження огляду на стан сп`яніння були поліцейським надумані. Жодних наявних ознак сп?яніння у нього не було, він відразу погодився на проходження огляду, оскільки був упевнений що перебуває у тверезому стані. Продувши прилад «Драгер» не погодився з його результатом та наполіг на проходженні огляду в лікарні. По приїзду до лікарні повідомляв і поліцейському і лікарям що згоден на проходження огляду проте просив щоб у нього відібрали кров для проведення лабораторного дослідження на вміст алкоголю в крові. Поліцейський повідомив, що кров не відбирається, а потрібно продувати прилад Драгер в лікарні, те ж саме пояснили і лікарі, крім цього пояснили що самостійно може здати кров в іншому медичному закладі, і якщо відмовиться продувати прилад в лікарні, то такі дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду. Поліцейський не забезпечивши можливості пройти огляд у лікарні, а саме здати кров для проведення лабораторного дослідження, розцінив його дії як ухилення від проходження огляду, в результаті чого склав протокол за порушення п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду, незважаючи на те що він неодноразово повідомляв що не відмовляється від проходження огляду, крім цього він пройшов огляд на місці зупинки, проте не погодився з його результатом.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено чіткий порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Зокрема, як вбачається з ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 513676 від 15.11.2025, згідно з яким 15.11.2025 року о 10 год 05 хв в с. Кіпті, дорога М01, 98 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Sportage н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Драгер» ARHK-0087, проба позитивна 0.85 проміле. З результатом не згоден. На проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився;
- даними роздруківки тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6820 ARHK-0087» від 15.11.2025 № 7771, результат позитивний – 0.85‰;
- направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.11.2025 у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер №ARHK-0087», результат огляду – 0.85 проміле;
- даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15.11.2025 року;
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Чернігівській області, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.07.2020 року;
- довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Чернігівській області, відповідно до якої ОСОБА_1 раніше не притягувався за ст. 130 КУпАП;
- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з боді-камери поліцейського, з якого вбачається як працівники поліції зупиняють автомобіль марки Kia Sportage н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки поліцейський запитує у останнього, чи вживав він алкоголь. ОСОБА_1 відповідає, що ні. Поліцейський називає виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зміна шкіряного покрову обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та продуває алкотестер «Драгер». Результат виявляється позитивним – 0,85 ‰. ОСОБА_1 каже, що з результатом згоден. Поліцейський складає акт огляду та направлення до лікарні. Під час підписання акту огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 заявляє, що з результатом не згоден. Відтак, йому поліцейський пропонує проїхати до лікарні на що ОСОБА_1 погоджується. По приїзду до лікарні, ОСОБА_1 заявляє, що приладу Драгер не довіряє і бажає здати кров. Йому лікар пояснює, що відповідно до інструкції він повинен пройти огляд за допомогою Драгера. Таж саме йому пояснюють і поліцейські. ОСОБА_1 наполягає на тому, щоб здати кров. Поліцейський роз`яснює, що такі його дії можуть бути визнані, як відмова від проходження огляду, що тягне за собою порушення п.2.5 ПДР та складання протоколу за ст.130 КУпАП. Після того, як ОСОБА_1 вкотре відмовляється продути Драгер, відносно останнього поліцейським складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Суд визнає всі вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Суд констатує, що на вимогу працівників поліції, які виявили ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , після того, як не погодився з результатом огляду на місці, мав виконувати передбачені законом вимоги поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, але відмовився від виконання такої вимоги. 
Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак таких дій не вчинив.
Під час розгляду справи судом з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту не надано.
Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду після незгоди з результатом огляду на місці на приладі Драгер. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513676 від 15.11.2025 відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить дату і місце його складання, посаду, прізвище, ім`я та по батькові особа, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, але бажав це зробити шляхом здачі біосередовища, заявивши що не довіряє прибору Драгеру, суд зазначає наступне. 
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі Порядок №1103).
Згідно п.2, п.7 Розділу І, п.7, п.10 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Відповідно до п.3, п.6, п.7, п.10, п.13 та п.14 Порядку №1103, зі змінами, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. 
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я саме із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Його вимога про відібрання у нього біологічного середовища є безпідставною. Відтак,Ю його дій працівниками поліції були вірно кваліфіковані як порушення вимоги п.2.5 ПДР. 
Інші доводи сторони також не заслуговують на увагу, оскільки не є визначальними при встановленні вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Істотних порушень з боку працівників поліції судом не встановлено. 
За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суддя, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665.60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 гривень 60 копійок судового збору. 
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя