Справа № 755/5028/26
Провадження №: 3/755/2478/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" червня 2026 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Мельниченко Л.А., при секретарі судових засідань Авраменко Л.І., за участю прокурора Лавренюк Т.М., Сизоренко І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора другого відділу організації документування Управління документального забезпечення та електронного документообігу Головного управління ДПС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 03.11.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 15.04.2025 о 15:22 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення) (далі - Декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУПАП.
Так, відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 21.12.2020 N? 23-0 «Про призначення ОСОБА_2 призначено на посаду головного державного інспектора другого відділу організації документування Управління документального забезпечення та електронного документообігу Головного управління ДПС у м. Києві з 22.12.2020. 
01.02.2002 ОСОБА_1 прийняла Присягу державного службовця. 
Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 16.09.2022 N? 1131-к «Про присвоєння чергового рангу державного службовця» ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця з 17.09.2022. 
Відповідно до сторінки з особової картки державного службовця ОСОБА_3 ознайомлена з вимогами й обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції». 
Згідно з посадовою інструкцією, затвердженої начальником ГУ ДПС у м. Києві, посада головного державного інспектора належить до категорії «В» посад державної служби. 
Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов?язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції державні службовці є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону. 
Статтею першою Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«» пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. 
Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією та суб?єктом декларування. 
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 02.11.2023 N? 1740-о «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_2 звільнено з посади головного державного інспектора другого відділу організації документування Управління документального забезпечення та електронного документообігу Головного управління ДПС у м. Києві з 03.11.2023. 
Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"'ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності - подати установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. 
Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 N? 448/21 «Про затвердження Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за N? 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру. 
Відповідно до розділу ІІ вказаного порядку суб?єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб?єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб?єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).
Пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 N? 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.2023 за N? 1965/41021, суб?єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. 
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час. Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 N? 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється. 
Абзацом 4 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). 
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023. 
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). 
Отже, ОСОБА_1 , була зобов`язана подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа - e7f1617-f6e5-443c-a90b-bf397d00ff2d), лише 15.04.2025 о 15:22, а отже несвоєчасно. 
За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 16.04.2025 остання розпочала вчиняти дії направлені на заповнення/перегляд розділів документа - e7f161c7-f6e5-443c-a90b-bf397d00ff2d - лише 13.04.2025. Дата реєстрації у Реєстрі - 14.03.2017. 
У своїх поясненнях ОСОБА_4 повідомила, що вона була ознайомлена з вимогами, заборонами та обмеженнями встановленими Законом України «Про запобігання корупції». Також повідомила, що їй було відомо про те, що у 2022 році було призупинено обов?язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і про те, що з 12.10.2023 такий обов?язок було відновлено. Через власну необережність, вона не приділила належної уваги інформації щодо відновлення компанії електронного декларування особами, які здійснюють діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2023 рік (після звільнення). Та додала, що жодного умислу на несвоєчасне подання декларації не мала, інших причин, щодо несвоєчасності подання декларації не мала, до Національного агентства щодо подання декларації не зверталася. Свою провину, за порушення терміну подання такої декларації, визнає у повному обсязі. 
ОСОБА_1 також зазначила у поясненні, що через онкологічну хворобу, через яку вона проходила курс хімічної терапії протягом липня-жовтня 2023 року, відповідно вона не змогла приділити належної уваги щодо обов?язку подання саме щорічної декларації за 2023 рік (після звільнення). Разом з тим, наведені обставини не можуть бути визнані поважною причиною несвоєчасного подання декларації, оскільки зазначений період лікування - не охоплює встановлений законодавством строк подання щорічної декларації за 2023 рік (після звільнення), який тривав з 01.01.2024 по 01.04.2024, та не свідчить про наявність об?єктивних перешкод для її своєчасного подання.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб?єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов?язаним з корупцією, що вчиняється суб?єктом декларування, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом України «Про запобігання корупції», призвела до порушення даного Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366 Кримінального кодексу України. Суб?єкт декларування, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання. 
Суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію. 
Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_4 вчасно подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено. 
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. 
Таким чином, ОСОБА_1 , 03.11.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 15.04.2025 о 15:22 несвоєчасно, без поважних причин подала Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті. 
ОСОБА_1 мала можливість подати Декларацію, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті у будь-якому місці. Оскільки остання на момент несвоєчасного подання вказаної декларації вже не працювала у Головному управлінні ДПС у м. Києві та повідомила, що Декларацію, подавала за місцем мешкання, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця подання ОСОБА_5 вказаної декларації, а саме: АДРЕСА_1 . 
Датою вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання нею Декларації, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, тобто 15.04.2025. 
Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, пов?язаного з корупцією передбаченого частиною 1 статті 172- 6 КУпАП слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протоколи зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала повністю, щиро розкаялась. Пояснила, що вона була звільнена з посади головного державного інспектора другого відділу організації документування Управління документального забезпечення та електронного документообігу ГУ ДПС у м. Києві з 03.11.2023 у зв`язку з виходом на пенсію. Вона була обізнана з вимогами законодавства щодо декларування та знала про тимчасове призупинення обов`язку подання декларацій у період дії воєнного стану, а також про відновлення декларування з 12.10.2023. Водночас через неуважність вона не приділила належної уваги інформації щодо обов`язку подання щорічної декларації після звільнення та подала декларацію за 2023 рік лише 15.04.2025 після отримання відповідного листа від НАЗК. Крім того, у період з липня по жовтень 2023 року вона проходила курс хіміотерапії у зв`язку з онкологічним захворюванням, що також вплинуло на можливість належним чином контролювати виконання обов`язків щодо декларування. При цьому декларація при звільненні та щорічні декларації за 2021-2022 роки були подані нею своєчасно. Умислу на несвоєчасне подання декларації вона не мала, а порушення строку її подання було зумовлене неуважністю та станом здоров`я. 
Прокурор просив визнати  ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, у судовому засіданні були досліджені: протокол про адміністративне правопорушення № 472 від 02.04.2026; пояснення з додатками; інформація з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування; супровідний лист ДСР НІУ з додатками; запит до ГУ ДПС у м. Києві; відповідь ГУ ДПС у м. Києві на запит з додатками.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, заслухавши пояснення  ОСОБА_6 та прокурора, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про притягнення  ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя вважає, що на  ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 172-6, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривні 60 копійок.
Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя: Л.А. Мельниченко