Справа № 195/637/26      3/195/258/26
ПОСТАНОВА
іменем України
14.05.2026 року  cмт. Томаківка Дніпропетровської області 
Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 3 РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 958626 від 01.05.2026 року вбачається. що 14.04.2026 року о 15:01 год гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , що призвело до того, що малолітня самовільно залишила заклад освіти без поважної причини, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАп.
ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнала, та пояснила що проведе виховну бесіду з дитиною.Просить не притягувати до адмін відповідальності.
Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч.2 цієї статті відповідальність настає у разі вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення дій, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП.
В частині 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, з наступними змінами, містяться роз`яснення щодо ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, згідно яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються не в повному обсязі.
В силу ст.283 КУпАП, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 Кодексу України про адміністративних правопорушень.
У протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 не вказано, в чому конкретно полягає ухилення останньої від виконання нею обов`язків щодо виховання її дочки, в яких її діях вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та у яких саме діях порушення вимог ч.1, 2 ст. 150 СК України. Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, стосовно своєї неповнолітньої дочки в результаті чого остання самовільно залишила заклад освіти без поважної причини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_2 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини та своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу цього правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 184 ч.2, 247, 283 , 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду напротязі 10 днів з моменту її винесення.

Суддя:         М.  В.  Омеко