Справа № 946/3633/25 
Провадження № 2/946/1044/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання – Воронової В.Є., 
представника позивача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 01 вересня 2025 року уточнив та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 18 березня 2025 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_4 з 2012 року до дня її смерті а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , видане 21 серпня 2006 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської Ради Ізмаїльського району, що також підтверджено довідкою №357, виданою 16 липня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ».
Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 травня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. 
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
11 травня 2016 року ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Колодєєвою О.О., та зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій № 29, згідно умов якого, усе своє майно, яке на день смерті буде їй належати, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, вона заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03 серпня 2016 року ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Колесниченко Н.А., та зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій № 34, згідно умов якого, належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,42 га, яка розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67243180 від 11 листопада 2021 року, наданої Ренійською державною нотаріальною конторою, заповіт від 11 травня 2016 року, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 та зареєстрований за № 29 є чинним.
За ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України – спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Судом встановлений факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 18 березня 2025 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що ним був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. 
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1234, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до Саф?янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (68671, Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Саф?яни, вул. Грушевського, 85, код ЄДРПОУ: 04379433), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено та підписано 30 квітня 2026 року.

Суддя: 	О.Я.Присакар