ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 336/11309/25
Провадження № 22-ц/820/1094/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року (суддя Стаднічук Н. Л., повне судове рішення складено 06 березня 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерство охорони здоров`я України, про стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :

20 листопада 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з метою імплантації 17-го зуба звернулась до стоматології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_2 ). Після проходження комп`ютерної томографії її належним чином не проінформували щодо особливостей клінічного випадку, не надали повний план лікування, коментарі щодо ризиків, можливих ускладнень та ймовірну необхідність додаткових втручань, потенційні наслідки для зуба. Загальна вартість послуг була озвучена в усній формі, без надання документів та перевищувала в два рази попередньо озвучену їй ціну. Наданий на наступний день перелік процедур та вартості в повідомленні в додатку Viber був на 15000 грн менший, озвученого напередодні. Враховуючи неузгодженість цін, відсутність письмового договору, деталізованого плану лікування, інформованої згоди та узгоджених розрахунків, вона відмінила запис на встановлення імпланта. Адміністратор повідомила, що шаблон ще не надрукований, запис відмінено. Через 1,5 години після цього отримала повідомлення про необхідність сплати 5000 грн за виготовлений шаблон. Вона здійснила оплату в розмірі 5000 грн. Проте послуга з виготовлення шаблону не була узгоджена у межах повної поінформованості і не була підтверджена її письмовою згодою. Відсутність повної інформації не дала можливість оцінити доцільність виготовлення шаблону та подальшої імплантації, що в подальшому виявилося недоцільним Вважає, що було порушено її право на повну, достовірну та своєчасну інформацію про характер і особливості запропонованої медичної послуги, її доцільність та вартість. Послуга з виготовлення шаблону була нав`язана. Відповідач внаслідок неправомірних дій безпідставно набув кошти і зобов`язаний повернути їх на підставі статті 1212 ЦК України. 
Тому позивачка просила стягнути з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000 грн.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року в позові відмовлено.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Суд визнав факт оплати виставленої суми у повідомленні Viber доказом її добровільної згоди на отримання медичної послуги, проте не взяв до уваги те, що стоматологічний шаблон був виготовлений без її волевиявлення, за відсутності правової підстави, а тому не створює для пацієнта обов`язку щодо його оплати. Позовні вимоги не стосувалися якості виготовленого стоматологічного шаблону. Відсутні докази виникнення договірних відносин з відповідачем. Суд не врахував порушення права споживача на своєчасну та достовірну інформацію та не дослідив факт введення пацієнта в оману. Оскільки в матеріалах справи відсутні її добровільна згода, письмовий план лікування, письмове погодження виготовлення стоматологічного шаблону, документи, що підтверджують погодження вартості послуги до початку її надання, то виготовлення індивідуального шаблону було здійснено відповідачем самовільно, без належного документального оформлення.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2026 року відзив ФОП ОСОБА_2 на апеляційну скаргу залишено без розгляду.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що з метою імплантації 17-го зуба ОСОБА_1 звернулась до стоматології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_2 ).
Під час надання послуги ФОП ОСОБА_2 був виготовлений шаблон для імплантації зубів, що включає в себе виконання комп`ютерної томографії, зняття зліпків щелеп, їх сканування та створення 3D-моделі. Шаблон є індивідуальною конструкцією, виготовляється під конкретного пацієнта, враховуючи всі його фізіологічні особливості, а тому є унікальним і його повторне використання неможливе.
За вказані послуги ОСОБА_1 сплатила StomatologichnaklinikaDia, ZAPOROZHYE 5000 грн, що підтверджується квитанцією № 89РВ-ЕРСК-9АС2-9МХ9 від 24.06.2025. 
В подальшому позивачка відмовилася від надання їй медичних послуг відповідачем. 
22.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до ФОП ОСОБА_2 з претензією про повернення коштів у сумі 5000 грн, сплачених за виготовлення індивідуального шаблону, посилаючись на те, що послуга виготовлення шаблону не була узгоджена у межах повної поінформованості, не супроводжувалась офіційним письмовим планом лікування, договором, не була підтверджена її письмовою згодою.
Головний лікар «DIAMOND dental practice» ОСОБА_2 відмовив у задоволенні претензії про повернення коштів, оскільки після проведення консультативно-діагностичних заходів, до яких входили: комп`ютерна томографія, оптичне сканування обох щелеп, складання плану лікування, моделювання з візуалізацією встановлення імпланту у кістку та прорахунок позиціювання коронки зуба, роздруківка на 3d-принтері навігаційного шаблону та детальна консультація лікаря, ОСОБА_1 були зроблені розрахунки етапів лікування з роз`ясненням фінансової складової. Сплачена сума 5000 грн є оплатою за вказану комплексну послугу.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову в позові суд мотивував безпідставністю позовних вимог.
Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
За змістом частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
На підставі частини 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно з частинами 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.
Частиною 1 статті 15 цього Закону передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку (частина 2 статті 15 Закону).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Медична послуга - це сукупність необхідних, достатніх, добросовісних, доцільних професійних дій медичного працівника (виконавця), спрямованих на задоволення потреб пацієнта (замовника, споживача послуг).
Установлено, що позивачка звернулася до стоматології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП ОСОБА_2 ) з приводу імплантації 17-го зуба, де за її згодою були проведені консультативно-діагностичні заходи (комп`ютерна томографія, оптичне сканування обох щелеп, складання плану лікування, моделювання з візуалізацією встановлення імпланта у кістку та прорахунок позиціювання коронки зуба, роздруківка на 3d-принтері навігаційного шаблону та консультація лікаря). В подальшому від надання медичних послуг ОСОБА_1 відмовилась. На вимогу відповідача про оплату частини фактично наданих послуг позивачка сплатила кошти в сумі 5000 грн.
Вважаючи сплату цих коштів безпідставною, на підставі статті 1212 ЦК України ОСОБА_1 просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 5000 грн, посилаючись на те, що послуга з виготовлення шаблону не була узгоджена у межах повної поінформованості і не була підтверджена її письмовою згодою. 
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність між сторонами договірних відносин з надання медичних послуг. 
Договір про надання медичних послуг не обов`язково має бути укладений у письмовій формі, проте письмова форма є рекомендованою для захисту прав обох сторін. 
Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність таких договірних відносин.
Позивачка, звертаючись з позовом до суду, зазначила, що відповідач не надав повну та належну інформацію щодо плану лікування, строків та вартості.
Проте листуванням у месенджері Viber підтверджується надання їй інформації щодо переліку та вартості послуг з імплантації зуба. 
Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Правова природа безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави із самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, з якої це відбулося.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 і 2 статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків належать, зокрема, договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.
Отримання коштів за частково надані медичні послуги не може вважатись безпідставним. 
Згідно частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 статті 81 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У матеріалах справи відсутні докази введення  ОСОБА_1 в оману щодо надання медичних послуг. 
З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді Р. С. Гринчук

І. В. П`єнта