№ справи674/934/25
№2/687/15/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27 квітня 2026 року     Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Пагор Б.Р.,
з участю представника позивача –          ОСОБА_1 ,
з участю позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чемерівці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,
в с т а н о в и в:
Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна вказуючи, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2009 року, який розірвано рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.12.2019 року та зазначає, що за період перебування у шлюбі сторонами було придбано майно: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_2 ; будівлю аптеки з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_2 ; квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 73,0 кв.м., яка зареєстрована за ОСОБА_3 ; гараж з підвалом за адресою АДРЕСА_4 , бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 45,2 кв.м., який зареєстровано за ОСОБА_3 .. 
Вищевказане нерухоме майно було придбано в інтересах сім`ї, за спільні кошти подружжя, за час спільного проживання, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останні разом користувались спільним майном, тому майно є спільною сумісною власністю подружжя. 
Зазначає, що вона залишаючи спільну квартиру в селищі Чемерівці, в якій спільно з відповідачем робили ремонт, повністю замінили усі меблі та побутову техніку, забрала із собою лише особисті речі та одяг. Після чого, позивача переїхала проживати в квартиру за адресою АДРЕСА_1 де уже самостійно, здійснювала облаштування квартири за власні кошти. 
При цьому, приміщення аптеки з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 купувалась за спільні кошти подружжя, однак усі ремонтні роботи проводились за власні кошти батьків позивачки (матір позивачки тривалий час працювала за кордоном), оскільки батьки бажали відкрити в приміщенні аптеки свій бізнес. 
У зв`язку з чим позивач просить здійснити поділ спільного майна та стягнути судовий збір, витрати на правничу допомогу.
Представник позивача та позивач в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Тому, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом об`єктивно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 01.02.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 01.02.2009 року зареєстрували шлюб.
Від спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_2 народилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.12.2009 року.
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.12.2019 року шлюб між сторонами було розірвано.
Згідно копії судового наказу від 05.05.2025 року винесеного Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області вбачається, що з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до договору купівлі – продажу квартири від 12.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2 купила квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира складається з двох житлових кімнат. Загальна площа квартири становить 76,2 кв.м., в тому числі житлова площа – 43,6 кв.м.. Продаж вчинено за 232500 грн.
Згідно договору купівлі продажу від 07.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 , яка діє за довіреністю від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з однієї сторони (продавці) та ОСОБА_2 з другої сторони (покупець) уклали даний договір на цегляну будівлю аптеки з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м.. Продаж будівлі аптеки було вчинено за 48406, 00 грн.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №396812246 від 27.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником:
- будівлі аптеки, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2017 року;
- квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2026 року.
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №424523115 від 29.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником:
- гаража з підвалом за адресою АДРЕСА_4 , бокс № НОМЕР_1 , загальною площею 45,2 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2012 року;
- квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 73,0 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2012 року.
Також до матеріалів справи представником позивача було надано висновки звітів про вартість об`єктів оцінки за №23062025-2306002, №23062025-2306001, №25062025-2506001, №25062025-2506002 відповідно до яких ринкова вартість оцінки: 
гаража з підвалом за адресою АДРЕСА_4 , бокс № НОМЕР_1 , загальною житловою площею 45,2 кв.м., становить 104949,00 грн;
аптеки з будівлями та спорудами, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м., становить 117941,00 грн;
квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м., становить 932932,00 грн;
квартири за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 73,0 кв.м., становить 956059,00 грн.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що будівля аптеки АДРЕСА_2 належить позивачці, за ремонтні роботи, які він допомагав проводити в приміщенні, розраховувався батько ОСОБА_2 .. Вказує, що на даний час аптека не працює.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що являється сусідом ОСОБА_2 , якій належить приміщення аптеки. Допомогав проводити ремонтні роботи в приміщенні. Відповідача в аптеці не бачив, та йому не відомо чи існує між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 конфлікт.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що являється сестрою позивачки, вказує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникали постійні конфлікти з приводу нерухомого майна, а саме проживання та володіння квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Так, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. 
Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. 
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.
Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки спірне майно було набуте сторонами під час шлюбу, сторони у справі мають рівні права на майно, такий розподіл майна по відношенню до сторін буде справедливим, оскільки розподіляється в рівних цінових частках, відповідатиме інтересам осіб та не буде порушувати їх прав.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028 гривні.
Так, відповідно до матеріалів справи позивачем було долучено квитанції про сплату судового збору у сумі 2247,25 грн та 6159,73 грн, що разом становить 8406,98 грн.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру на суму 2111881 грн, що становить 1% від ціни позову 21118,81 грн.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2025 рік становить 15140 грн (3028х5).
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Тобто, позивачу необхідно було сплатити судовий збір при подачі позовної заяви до суду у розмірі 12112 грн (15140х0,8).
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 8406,98 грн, тобто, позивачу слід доплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 3705,02 грн (12112 – 8406,98).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 69-70 СК України, ст.ст. 81,141, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Припинити право спільної сумісної власності  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на:
квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 73,0 кв.м.; 
гараж з підвалом за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 45,2 кв.м.;
квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м.;
будівлю аптеки з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м..
Визнати за  ОСОБА_2  право власності на:
квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м.;
будівлю аптеки з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 101,5 кв.м..
Визнати за  ОСОБА_3  право власності на:
квартиру за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 73,0 кв.м.; 
гараж з підвалом за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 45,2 кв.м.. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 12112 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3705,02 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повний текст рішення виготовлено 29.04.2026 року.     Позивач:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .     Відповідач:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , УНЗР: НОМЕР_3 , житель  АДРЕСА_3 .

Суддя          Борсук В.О.