справа № 588/1114/26
провадження № 1-кп/588/132/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції), 
обвинувачений ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026200540000062 від 07.12.2025 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Тростянець Сумської області, громадянин України, одружений, освіта середня спеціальна, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 4 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, 
У С Т А Н О В И В:
Солдата ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.12.2025 №382 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду номера обслуги 4 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу зенітної батареї військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що справи та посаду прийняв.
04.03.2026 близько 20.00 години ОСОБА_4 , керуючи технічно несправним транспортним автомобілем «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_2 , що полягало у несправності гальмівної системи у вигляді порушення герметичності гідравлічного гальмового приводу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перевозив пасажирів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на передньому сидінні пасажира та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на задньому сидінні пасажира, рухаючись проїзною частиною вулиці Богдана Хмельницького в м. Тростянець Охтирського району в напрямку залізничного переїзду на ділянці, що має заокруглення праворуч, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, перевищуючи максимально допустиму швидкість руху в межах населеного пункту, зокрема на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 Правил дорожнього руху, виїхав за межі проїзної частини ліворуч де допустив зіткнення з нерухомою перешкодою стовбуром дерева. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 та пасажир ОСОБА_5 були госпіталізовані до КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», де перебували на стаціонарному лікуванні в травмато-ортопедичному відділенні.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 03.06.2026 №190 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинних забійних саден верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та тілесних ушкоджень у вигляді: косого, уламкового перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині із зміщенням по довжині та ширині; поперечного перелому внутрішньої колодочки правої великогомілкової кістки з невеликим зміщенням по ширині; косого, уламкового перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням по ширині і кутом відкритим тильну поверхню; косого уламкового перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням по ширині і кутом відкритим в тильну поверхню, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку судової автотехнічної експертизи від 08.06.2026 № 765, водій автомобіля марки автомобілем «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 2.9.а, 12.1, 12.4 12.9.6 та 31.4.1.в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, введених в дію з 01.01.2002), а саме: 1) п. 2.9.а водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2) п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 3) п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.; 4) п. 12.9.6 водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил; 5) п. 31.4.1. «в» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи порушено герметичність гідравлічного гальмового приводу; Допущені ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 2.9. «a», 12.1, 12.4 та 12.9.6 Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньотранспортної пригоди та наслідками, що настали.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за частиною 1 статті 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження,
23.06.2026 між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладена угода про примирення.
Згідно з умовами угоди ОСОБА_4 повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду у розмірі 20000 грн. Потерпіла підтвердила факт отримання вказаної суми коштів у повному обсязі та заявила, що немає жодних претензій ні матеріальних, ні моральних.
При вирішенні питання про вид та розмір покарання сторони врахували тяжкість кримінального правопорушення, яке є нетяжким, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , позитивно характеризується за місцем служби. Сторони врахували пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
З урахуванням наведених обставин сторони погодили ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк три роки.
У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, підтвердив, що угода була укладена добровільно, вважав за можливе її затвердити. 
Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що угода з її боку укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження такої угоди їй зрозумілі, обвинувачений відшкодував усі збитки, допомагав з лікуванням.
Щодо поданої угоди про примирення прокурор просила її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, вважала, що таке покарання відповідає закону.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1, 3 статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.
Роз`яснивши положення частини 5 статті 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілій відомі та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю.
Наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлені.
Можливість укладення угоди у даному кримінальному провадженні узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.12.2018 у справі № 756/11661/17, згідно з якою при визначенні того чи можна укладати угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо двооб`єктних (багатооб`єктних) злочинів суд має не тільки керуватись вимогами статей 468, 469, 474 КПК України, а й встановити, чи не суперечить зміст такої угоди інтересам суспільства та чи забезпечено баланс інтересів сторін угоди про примирення.
Угода про примирення являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норми права про примирення щодо конкретного випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні інтереси, про що також зазначив Верховний Суд у постанові від 10.04.2025 у справі № 756/2340/23.
При призначенні покарання, на підставі статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до частини 1 статті 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Сторони угоди врахували пом`якшуючі обставини та погодили ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз: технічного стану транспортного засобу №623 від 05.06.2026 у розмірі 13740 грн. 30 коп. та на проведення судової автотехнічної експертизи № 765 від 08.06.2026 у розмірі 10076 грн. 22 коп. відповідно до статті 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого. 
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06.03.2026 на речові докази у цьому кримінальному провадженні накладено арешт, який на підставі частини 4 статті 174 КПК України слід скасувати.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись статями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 23 червня 2026 року у кримінальному провадженні, внесеному 04.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026200540000062, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України та призначити йому покарання застосувавши частину 1 статті 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 23816 грн (двадцять три тисячі вісімсот шістнадцять) грн 52 коп.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06.03.2026 на речові докази у цьому кримінальному провадженні у справі № 588/364/26 (провадження №1-кс/588/83/26) на автомобіль марки Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_8 , СТН № 775129 та посвідчення водія НОМЕР_3 від 26.08.2017, видане ТСЦ 5943.
Речові докази:
- транспортний засіб - автомобіль марки Subaru Impreza, д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_8 СТН № 775129, що знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: вул.Армійська, 1 у м.Охтирка Сумської області - повернути власнику ОСОБА_8 ;
- посвідчення водія - НОМЕР_3 від 26.08.2017, видане ТСЦ 5943, що знаходиться у камері речових доказів відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області - повернути власнику ОСОБА_4 та роз`яснити, що після набранням вироком законної сили починає діяти покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку оголошено його резолютивну частину.

Суддя ОСОБА_1