Справа № 485/1256/26
Провадження № 2-о/485/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року  м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
за участю заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника Кучерявої Т.Ю. (у режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі суду м.Снігурівка, цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,
встановив:
06 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Щасливе Олешківського району Херсонської області громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доводиться їй свекрухою.
В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що 02 лютого 1974 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (син померлої ОСОБА_2 ) зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання. Свекруха заявниці - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в с.Щасливе Олешківського району Херсонської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо було отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення даного факту необхідне заявниці з метою оформлення виплати грошового забезпечення сім`ї зниклого безвісти за особливих обставин військовослужбовця (визначення кола осіб, яким оформлюється виплата грошового забезпечення).
Заявниця  ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала. Надала пояснення про те, що ОСОБА_2 її свекруха. Остання з чоловіком проживали в с.Щасливе Олешківського району, яке опинилося під окупацією російської федерації. Про смерть свекрухи дізналася від свекра ОСОБА_4 , який і надіслав копію свідоцтва про смерть засобами інтернет зв"язку. 
Від представника заінтересованої особи Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Нежлукченко А.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують /вх.№6456/26-вх.від 07.07.2026р./.
Дослідивши докази справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.
Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.
Відповідно до "Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 26 травня 2026 р. № 987), Ювілейна сільська територіальна громада Херсонського району Херсонської області у складі якої с.Щасливе, з 24 лютого 2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією.
Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 17 травня 2010 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області /а.с.4-5/.
Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 22 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області /а.с.6/; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 №00059333257 від 26 червня 2026 року, де в графі відомості про матір зазначена ОСОБА_2 /а.с.10/.
Згідно копії сповіщення сім`ї №213 від 26 червня 2025 року, водій 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , старший солдат ОСОБА_3 зник безвісти 21 червня 2025 року за особливих обставин під час виконання бойового завдання /а.с.9/.
Згідно фотокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 13 січня 2023 року, виданого окупаційним Сімферопольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Херсонська область Олешківський район с.Щасливе. /а.с.7-зворот/.
Листом від 23 червня 2026 року Снігурівський відділ ДРАЦС у Баштанському районі Миколаївської області відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у зв"язку з ненаданням документів встановленої форми /а.с.11/.
У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".
Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № №235/2357/17 у схожих правовідносинах застосував т.зв."намібійські винятки" Міжнародного суду ООН та виснував, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. 
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначає, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".
Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затв.постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2025 р. № 449), виплата грошового забезпечення здійснюється, зокрема, у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені).
Аналізуючи досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію с. Щасливе, Олешківського району, Херсонської області, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування, а також, що заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті свекрухи ОСОБА_2 у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті на тимчасово окупованій території в с. Щасливе, Олешківського району, Херсонської області, її свекрухи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 68 років.
Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Спір про право відсутній.
Керуючись ст.10, 265, 317, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.
Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в с. Щасливе, Херсонського (колишнього Олешківського) району, Херсонської області, Україна, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 68 років.
Відповідно ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя   І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 07.07.2026 р.