Справа № 752/5101/26 
Провадження №: 3/752/2386/26 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2026 м. Київ
суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли 
від	Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції	
про	притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП	
відносно	ОСОБА_1  дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1  місце проживання - АДРЕСА_1 	
за участі	захисника Ничипорука М.В., ОСОБА_2,   	

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 139, при зміні напрямку руху, не переконалася у безпечності, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Volvo XC60, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та, відповідно, настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 590323 від 13.02.2026, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;
- схема місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій відображені місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, відповідні виміри, сталий орієнтир та наявний опис ушкоджень транспортних засобів;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.02.2026 (зазначила, що рухалася по просп. Академіка Глушкова у напрямку станції метро "Теремки" у другій (середній) смузі зі швидкістю, приблизно 10-15 км/год прямо. Під час руху виникла потреба перелаштуватися ліворуч у крайню (третю) смугу. Увімкнула показчик лівого повороту, подивилася у ліве дзеркало, переконавшись у безпечності маневру. Позаду перебував автомобіль "Volvo" мінімум за 13 м у крайній (лівій) смузі. Побачивши її, автомобіль "Volvo" навіть пригальмував, відповідно, смуга була вільна і було розпочато маневр перелаштування зі швидкістю 3-5 км/год. Як тільки перетнула розмітку між двома смугами передньою лівою фарою, автомобіль "Volvo" раптово прискорився і швидко поїхав вперед та вдарив авто "Renault" у переднє ліве крило. До прибуття поліції, щоб не ускладнювати рух змістила своє авто на 0,5 м);
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.02.2026 (зазначив, що рухався по просп. Академіка Глушкова у бік станції метро "Теремки" у своїй смузі з дотриманням дистанції та Правил дорожнього руху. Вмить з правого боку його підрізав автомобіль "Рено").
13.04.2026 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ничипорук М.В. клопотав про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав письмові заперечення від 13.04.2026, відповідно до яких просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилався на те, що інкриміноване правопорушення не пояснює механізм дорожньо-транспортної пригоди (доцільним було б посилання на п. 10.3 Правил дорожнього руху, а не на п. 10.1), матеріали справи не містять належних доказів порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, не доводять причинно-наслідковий зв`язок, твердження про порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху ґрунтуються виключно на припущенні, матеріали справи не виключають інший механізм настання дорожньо-транспортної пригоди, наполягав на тому, що водій "Volvo"пришвидшився, не врахував наявність перешкоди у виді автомобіля "Renault" напевне через те, що відволікся, в тому числі на мобільний телефон.
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому, зважаючи на те, що ОСОБА_1 була представлена професійним адвокатом, який надав пояснення по суті події та заявив клопотання, розгляд справи проведено за її відсутності. 
13.04.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.05.2026 та викликано до суду іншого учасника - водія ОСОБА_2 для заслуховування його пояснень з метою всебічного з`ясування обставин справи та уникнення обставин порушення прав та інтересів іншої заінтересованої особи. 
05.05.2026 водій ОСОБА_2 надав усні пояснення та відповіді на запитання захисника, судді , за змістом яких він віз дружину до Онкоцентру, не поспішав, їхав не швидко та з дотриманням дистанції, від керування не відволікався, не прискорювався і не робив будь-яких дій, які б перешкоджали руху автомобілю "Renault", зупинився не в момент контактування автомобілів, оскільки це було обумовлено його реакцією на ситуацію. Гадає, що кермувальниця авто "Renault" не додивилася.
Захисник підтримав раніше подане клопотання. 
Проаналізувавши позицію учасників, суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі та відхиляє позицію захисника як таку, що спростовується дослідженими доказами та вважає наявним подію й склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, а також прийнятною відсилку до п. 10.1 Правил дорожнього руху у ситуації, що склалася на дорозі. Зокрема схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, фотознімками з місця події, локалізацію та характером ушкоджень транспортних засобів, а також письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 доводиться, що саме вона змінювала смугу руху, а водій авто "Volvo" рухалося прямо. За таких умов водій авто "Volvo" мав пріоритет у русі, порівняно з водійкою ОСОБА_1 . При цьому, суд (суддя) враховує, що водій ОСОБА_2 спростував ту обставину, що він умисно прискорився, побачився авто "Renault" і його пояснення не вказують на інші дані, які б вказували на недостовірність його слів. Зміна смуги руху зі швидкістю 3-5 км/год, за умови наявності позаду на відстані 13 м іншого транспортного засобу, вказує на те, що водійка ОСОБА_1 не переконалася у безпечності та у тому, що не створить перешкоду для автомобіля, який рухається позаду, адже при швидкості 3-5 км/год, дистанція 13 м об`єктивно є замалою для безпечного виконання перелаштування з другої у третю смугу. 
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Згідно з п. 10.3 Правил дорожнього руху разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Дійсно, доцільним у дорожній ситуації, було б одночасне посилання як на п. 10.1, так і на п. 10.3 Правил дорожнього руху, проте відсутність відсилання до п. 10.3 Правил дорожнього руху не є достатньою підставою для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП та становило б собою надмірний формалізм та не відповідало б завданням КУпАП.
Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника, суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010). 
Враховуючи викладене, з огляду на визнання винуватості вказаної особи, до неї застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір".
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення, в частині стягнення судового збору - Державна судова адміністрація.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко