Справа №760/19524/22
2/760/8133/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Павліченко Я.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 01.11.2020 по 20.12.2022 у сумі 123 119,49 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який у подальшому був розірваний на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2020.
У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.11.2020 судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва у справі 760/23504/20 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2020 року. 
Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладишко Н.І. відкрито виконавче провадження №63785294.
Однак, згідно розрахунку заборгованості по вказаному виконавчому провадженню, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів складає 131 071,25 грн.
За змістом ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
А тому, на підставі викладеного позивач просила позов задовольнити та стягнути з відповідача загальну суму пені за прострочення сплати аліментів з 01.11.2020 по 20.12.2022 в розмірі 123 119,49 грн, яка не є більшою за 100 % розміру заборгованості за кожен місяць.
28.12.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвала суду від 07.02.2023 було направлено позивачу та відповідачу було направлено ухвалу від 07.02.2023 із позовною заявою та додатками.
23.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому останній висловив заперечення проти заявлених позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами, з огляду на таке.
Відповідач зазначає, що дійсно має заборгованість зі сплати аліментів, проте відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № НОМЕР_1 від 17.02.2023 дана заборгованість за період з 26.10.2020 по січень 2023 року склала 90 944,98 грн, і відповідно до вказаного розрахунку сплата боржником аліментів проводилась у жовтні 2021 року - 8 000,00 грн, у листопаді 2021 року - 5 300,00 грн, у грудні 2021 року - 29 500,00 грн, у січні 2022 року - 8 000,00 грн. Сплата відповідачем аліментів у зазначені місяці підтверджується розпискою позивача від 06.01.2022, та постановою про припинення розшуку майна боржника від 06.01.2022, які містяться в матеріалах виконавчого провадження.
Станом на дату подання відзиву відповідач подав до суду скаргу на дії державного виконавця, підтвердження чого долучено до відзиву.
Таким чином, розрахунки, які наводить позивач у позовній заяві, зроблені на підставі фактичних даних, які є неправдивими та не відповідають дійсності, оскільки в даних розрахунках не враховано, що відповідач сплачував аліменти з жовтня 2021 року по січень 2022 року.
З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
Також відповідач подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02.05.2023 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи № 760/19524/22 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до моменту розгляду та набрання законної сили рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/6317/23 за скаргою відповідача на дії державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у місті Києві ЦУ МЮ за ВП НОМЕР_1 від 05.12.2020, оскільки вимогою даної скарги є скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № НОМЕР_1 від 14 грудня 2022, який є підставою для пред`явлення позову у даній цивільній справі.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.05.2023 було задоволено клопотання представника позивача та зупинено провадження у справі № 760/19524/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 760/6317/23 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
13.05.2026 на запит суду надійшла копія ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2023, відповідно до якої скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було задоволено частково, та скасовано розрахунок заборгованості від 14 грудня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, складений державним виконавцем Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Т.Ф.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2026 було відновлено провадження у цивільній справі № 760/19524/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 22.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицього районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 143.
Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2020.
У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.11.2020 на підставі судового наказоу Солом`янського районного суду м. Києва у справі 760/23504/20 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2020 року. 
Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладишко Н.І. відкрито виконавче провадження №63785294 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2020 року.  
Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 від 14.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів станом на грудень 2022 року складає 131 071,25 грн. та складається із заборгованості по сплаті аліментів за період часу з жовтня 2020 року по листопад 2022 року.
Згідно з наданим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за період з 01 листопада 2020 року по 20 грудня 2022 року, сума пені складає 123 119,49 грн.
Проте, на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2023 скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було задоволено частково, та скасовано розрахунок заборгованості від 14 грудня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, складений державним виконавцем Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Т.Ф.
Дана ухвала набрала законної сили 27 листопада 2023 року.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
У Сімейному кодексі України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження № 61-16670сво19.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.
При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили.
Нормами чинного законодавства передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №334/7702/16).
Відповідач, не погоджуючись з наданим позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, мотивуючи свою незгоду тим, що сплачував аліменти на утримання дитини, надавши підтвердження своїм доводам, подав до суду скаргу на дії державного виконавця, за результатом розгляду якої ухвалою суду було скасовано розрахунок заборгованості від 14 грудня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, який є предметом розгляду даної цивільної справи, на підставі якого і проводився розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, та який є доказом по справі в обгрунтування заявлених вимог позивача щодо наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів.
Разом з тим, з урахуванням встановлених судом обставин справи у справі про оскарження дій держвиконавця, позивачем інших доказів в підтвердження наявності дійсної заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 суду не надано, як і не надано доказів здійснення відповідного перерахунку заборгованості після скасування довідки-розрахунку заборгованості від 14.12.2022.
За вказаних обставин суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів в підтверження наявності заборгованості зі сплати аліментів відповідачем перед позивачем за спірний період у розмірі 131 071,25 грн. 
За відсутністю належних доказів в підтвердження заборгованості відповідача по сплаті аліментів, суд позбавлений можливості і визначити наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів за спірний період та як наслідок, здійснити відповідний розрахунок чи нарахування пені за таке прострочення.
У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів в обгрунтування заявлених вимог.
З огляду на викладене вище, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 180, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:           Букіна О.М.