Номер провадження 2/754/5018/26
Справа №754/1686/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

08 травня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Гринчак О.І.,
за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 16930,00 грн, з яких:
- 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 11930,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 2426172.
15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2-15072022, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. 
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договір факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2426172 складає: 16930,00 грн.
Відзив на позовну заяву
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» задовольнити частково, оскільки:
- сума заборгованості за відсотками значно перевищує тіло кредиту;
- строк дії кредитного договору закінчився 01.11.2021, а позовна давність на подання позовної заяви про стягнення заборгованості по кредитному договору закінчилась 01.11.2024;
- відповідачу не було повідомлено про зміну сторони кредитора за договором факторингу, укладеного між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна».
Фактичні обставини справи, встановлені судом
01.10.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (позичальником) був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2426172, згідно з п. 1.2 договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000,00 гривень.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором P299 01.10.2021 16:23:30 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням її персональних даних.
Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 30 днів. 
Згідно з п. 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована.
1.4.1. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується:
- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;
- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору;- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору.
1.4.2. Знижена процентна ставка становить 1,99% в день.
Відповідно до п. 2.1 договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.
Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні Платіжні Рішення» від 04.03.2024 підтверджується успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 01.10.2021 16:24:46 на суму 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 111812946, призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту НОМЕР_2 .
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», видано коштів - 5000,00 грн, сплачено - 0,00 грн, заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими за період з 01.10.2021 по 29.01.2022 - 11930,00 грн, загальна сума заборгованості становить 16930,00 грн.
15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 2-15072022.
До матеріалів справи додано лише першу та останню сторінку з реєстру боржників № 1 від 15.07.2022 до договору факторингу № 2-15072022 від 15.07.2022, в якому не міститься ні даних відповідача, ні відомостей про те, що за договором № 2426172 до позивача перейшло право вимоги.
Позивач надав лише документ під назвою «Реєстр боржників № 1», створений ним, в якому вказано заборгованість відповідача за договором № 2426172 у загальному розмірі 16930,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками - 11930,00 грн.
Норми права та мотиви суду
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц (провадження № 61-2247св18), від 30 червня 2020 року у справі № 554/12083/15 (провадження № 61-2049св19) та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) суд касаційної інстанції також виходив із того, що виписки із банківських рахунків можуть бути належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.
Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Як зазначалося, 15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 2-15072022.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, ТОВ «Свеа Фінанс» зазначає, що є новим кредитором, до якого за цим договором факторингу перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 01.10.2021 № 2426172.
Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів переходу до нього права вимоги за Кредитним договором від 01.10.2021 № 242617, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .
Для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія (позивач) повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Доказами, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт приймання-передачі, підписані сторонами такого договору, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу.
Позивач не надав суду належно оформленого Реєстру (витягу з Реєстру) боржників до Договору факторингу, з якого вбачалося б, що до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ОСОБА_1 за кредитним договором від 01.10.2021 № 2426172, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем.
Витяг з друкованого Реєстру боржників № 1, що є додатком до Договору факторингу від 15.07.2022 року № 2-15072022, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор), копію якого надало суду ТОВ «Свеа Фінанс» на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за спірним Кредитним договором, не відповідає вимогам до такого Реєстру (витягу з Реєстру), оскільки такий витяг підписано лише директором ТОВ «Свеа Фінанс» Кашпуром М. та засвідчено печаткою ТОВ «Свеа Фінанс», тоді як такий витяг повинен бути підписаний Сторонами Договору факторингу.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин першої та сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, як це передбачено ч. 4 ст. 83 ЦПК України, просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів на підставі ч. 1 ст. 84 ЦПК України не заявляв.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18.
Не доведення зазначених обставин свідчить про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку з повернення як кредиту, так і нарахованих процентів за користування цим кредитом.
Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів переходу до позивача права вимоги до відповідача, тому підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю « СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості немає.
Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 6.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2026.
Суддя Деснянського районного
суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК