Справа № 650/1335/25
провадження № 2/650/1266/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: розірвати договір оренди земельної ділянки № 1500014 від 28 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» щодо оренди 5/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, загальною площею 11,1503 га, яка розташована на території Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повернути 5/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, загальною площею 11,1503 га, яка розташована на території Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області, її власнику ОСОБА_1 в належному агротехнічному стані на підставі акта приймання-передачі земельної ділянки протягом одного дня з дня набрання рішенням законної сили; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки в розмірі 67 140,68 грн, без урахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2017 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1500014.
За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 загальною площею 11,1503 га, яка розташована на території села Брускинське Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області.
Позивач вказав, що йому належить 5/6 частки вказаної земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 886 та витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі.
07 липня 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зареєстровано право оренди 5/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
За умовами договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 347 519,04 грн, а орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,44 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Орендна плата підлягає сплаті з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Також договором передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати всі належні за договором орендні платежі.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не виконало обов`язок зі сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. Заборгованість за вказаний період, за розрахунком позивача, становить 67 140,68 грн.
Несплата орендної плати протягом трьох років є систематичним порушенням умов договору оренди землі та істотним порушенням прав орендодавця, який розраховував на своєчасне отримання орендної плати за користування належною йому часткою земельної ділянки.
Позивач послався на статті 526, 651 ЦК України, статті 13, 15, 21, 24, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», статтю 96 ЗК України та пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України, які передбачають обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату та можливість розірвання договору оренди землі у разі систематичної її несплати.
Також позивач послався на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18, відповідно до якого сам факт систематичної несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі незалежно від подальшого погашення заборгованості.
Після припинення дії договору орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. 
З огляду на систематичну несплату орендної плати позивач просить розірвати договір оренди землі № 1500014 від 28 грудня 2017 року щодо оренди 5/6 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повернути цю частку земельної ділянки, стягнути заборгованість з орендної плати у сумі 67 140,68 грн та судові витрати.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 та вважає їх необґрунтованими.
Спірна земельна ділянка розташована на території Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться або велися бойові дії чи які були тимчасово окуповані рф, ця територіальна громада перебувала в тимчасовій окупації рф з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року, а з 09 листопада 2022 року віднесена до територій можливих бойових дій.
Несплату орендної плати представник відповідача пов`язав із збройною агресією рф, тимчасовою окупацією території, бойовими діями, втратою доступу до майна підприємства, його знищенням і розграбуванням. Унаслідок цих обставин Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням.
На підтвердження цих обставин представник відповідача послався на витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року. У цьому провадженні зафіксовано обставини проникнення військових рф до підприємства у селищі Новорайськ, заволодіння автомобілем КАМАЗ, дронами для проведення сільськогосподарських робіт, мультикоптерами та іншим майном, а також втрату представниками підприємства доступу до підприємства і належного йому майна.
Також представник відповідача послався на рішення Господарського суду міста Києва у справах за позовами інших суб`єктів господарювання до рф, у яких встановлювалися обставини викрадення або знищення майна, що зберігалося чи перебувало за адресою: Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вулиця Промислова, 3. Ці обставини, на його переконання, підтверджують наслідки окупації та неможливість нормального функціонування підприємства.
Територія, на якій розташована земельна ділянка є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, включаючи сільськогосподарське виробництво, а перебування працівників на такій території створює пряму загрозу їх життю та здоров`ю.
Представник відповідача послався на статті 617, 762 ЦК України та зазначив, що орендар звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання і від сплати орендної плати за час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Такими обставинами є тимчасова окупація території, бойові дії, знищення майна товариства, потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та відсутність безпечного доступу до неї.
Наявність форс-мажорних обставин представник відповідача обґрунтував також посиланням на статтю 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року. Військова агресія рф проти України та тимчасова окупація території, на його переконання, є надзвичайними і невідворотними обставинами, які об`єктивно вплинули на можливість виконання договору оренди землі.
Неможливість використання земельної ділянки представник відповідача пов`язав і з положеннями підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України щодо особливостей плати за землю на територіях активних бойових дій або тимчасової окупації. Також товариству надавалися податкові пільги у зв`язку з можливим забрудненням земель вибухонебезпечними предметами.
Крім того, представник відповідача послався на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24. У цій справі суд врахував тимчасову окупацію території Херсонської області, неможливість здійснення господарської діяльності на орендованих земельних ділянках, рішення органів влади щодо непридатності земель через потенційну загрозу їх забруднення вибухонебезпечними предметами та дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі і стягнення орендної плати за 2022-2023 роки.
Також представник відповідача послався на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року, за яким земельна ділянка є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами, а ДСНС не може гарантувати безпеку проведення польових робіт на цій території через щоденні обстріли з боку рф. Цей лист, за позицією представника відповідача, підтверджує об`єктивну неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
З огляду на наведене представник відповідача вважає, що несплата орендної плати була спричинена обставинами непереборної сили та неможливістю безпечного використання земельної ділянки, за які Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не відповідає. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди землі та не стягувати з відповідача судові витрати.
У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2024 року № 740 затверджено порядок ведення реєстру територій, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, та введено в дію відповідну геоінформаційну систему, якій відповідає інтерактивна карта ДСНС.
За даними інтерактивної карти ДСНС, територія села Брускинське у Великоолександрівській селищній громаді Бериславського району Херсонської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети. Аналогічний висновок, за доводами представника відповідача, міститься у постановах Миколаївського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року та 15 жовтня 2025 року у справах № 485/688/25 і № 485/582/25.
Відстань від села Брускинське до Горностаївської сільської ради Каховського району Херсонської області, яка перебуває в окупації рф, становить близько 42 км. Цю обставину представник відповідача пов`язав із небезпекою використання спірної земельної ділянки.
Неможливість проведення посівної кампанії, збору врожаю та ведення господарської діяльності на земельній ділянці представник відповідача обґрунтував її забрудненням вибухонебезпечними предметами, можливістю замінування, а також щоденними атаками FPV-дронів і ракет, що створюють реальну загрозу життю працівників підприємства.
З огляду на ці обставини представник відповідача вважає, що орендар не відповідає за неможливість використання земельної ділянки у розумінні частини шостої статті 762 ЦК України, а тому в нього відсутній обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.
На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд». Про причини неявки суд не повідомив. У своїх заявах та поясненнях не висловив свою позицію щодо його участі в судовому засіданні.
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи, що сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися до суду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами та письмовими поясненнями сторін.
Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим, оскільки саме по собі посилання на звільнення попереднього представника та вирішення питання про його заміну не підтверджує наявності об`єктивних перешкод для участі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у судовому засіданні, подання письмових пояснень чи забезпечення участі іншого представника. До клопотання не додано доказів, які б підтверджували неможливість участі відповідача у розгляді справи 08 травня 2026 року, а відповідач як юридична особа не позбавлений можливості здійснювати самопредставництво або залучити іншого представника. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 має загальну площу 11,1503 га, розташована на території Брускинської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належать 5/6 часток зазначеної земельної ділянки. Право власності зареєстроване 06 листопада 2013 року, номер запису про право власності 3251213, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та відповіддю № 2714492 від 08 травня 2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Підставою державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на 5/6 часток земельної ділянки є свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 886 від 06 листопада 2013 року, видане державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Карастан О.І. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкодавцем є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем 5/6 часток її майна є ОСОБА_1 .
До складу спадкового майна, на яке видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 886 від 06 листопада 2013 року, входять 5/6 часток земельної ділянки площею 11,1503 га з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, розташованої на території Брускинської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. У свідоцтві зазначено, що земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Великоолександрівською районною державною адміністрацією.
З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 35648986 від 06 листопада 2013 року вбачається, що у Спадковому реєстрі зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем за яким є ОСОБА_1 .
Інші частки у праві власності на цю земельну ділянку зареєстровані за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожній з яких належить по 1/12 частці земельної ділянки, що також вбачається з відповіді № 2714492 від 08 травня 2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1500014 щодо 5/6 часток земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014.
За умовами договору оренди землі № 1500014 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування 5/6 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 11,1503 га, з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, розташованої на території села Брускинське Великоолександрівської територіальної громади Херсонської області.
07 липня 2018 року за договором оренди землі № 1500014 від 28 грудня 2017 року зареєстровано право оренди 5/6 часток земельної ділянки, номер запису про інше речове право 27009909. Зміст цього іншого речового права передбачає, що розмір річної орендної плати становить 6,44 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії права оренди визначено до 30 листопада 2025 року, з правом пролонгації та з правом передачі в піднайм.
Згідно з пунктом 2.4 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 347 519,04 грн.
Відповідно до пункту 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 6,44 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди.
Пунктом 4.5 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.
За пунктом 9.4 договору оренди землі орендар зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим договором орендні платежі.
Розмір орендної плати за один рік користування земельною ділянкою становить 22 380,23 грн: 347 519,04 грн х 6,44 % = 22 380,23 грн.
За 2022, 2023 та 2024 роки розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 67 140,68 грн: 22 380,23 грн х 3 роки = 67 140,68 грн.
Докази нарахування та сплати ОСОБА_1 орендної плати за користування 5/6 частками земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 за 2022, 2023 та 2024 роки у матеріалах справи відсутні.
17 квітня 2025 року укладено договір купівлі-продажу № 1704/25-02, на підставі якого право оренди 5/6 часток земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», код ЄДРПОУ 33251307.
З відповіді № 2714492 від 08 травня 2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що орендодавцем за речовим правом оренди 5/6 часток земельної ділянки зазначений ОСОБА_1 як власник 5/6 часток земельної ділянки, а орендарем - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Документами-підставами іншого речового права зазначені договір оренди землі № 1500014 від 28 грудня 2017 року та договір купівлі-продажу № 1704/25-02 від 17 квітня 2025 року.
Окремо у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо цієї ж земельної ділянки зареєстровано право оренди 1/6 частини земельної ділянки, номер запису про інше речове право 38085185, дата державної реєстрації - 03 вересня 2020 року. Орендодавцями за цим речовим правом зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як власниці по 1/12 частці земельної ділянки, а орендарем - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС». Зміст цього речового права передбачає розмір річної орендної плати 7,87 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії до 30 листопада 2027 року.
З наданих доказів вбачається, що предметом договору оренди землі № 1500014 від 28 грудня 2017 року є саме належні ОСОБА_1 5/6 часток земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014, а право оренди цих часток після укладення договору купівлі-продажу № 1704/25-02 від 17 квітня 2025 року зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). ТПП України підтвердила, що 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України — порушення законів та звичаїв війни.
Перший епізод зареєстровано на підставі самостійного виявлення прокурором відповідної інформації. У ньому зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно об 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки — зокрема автомобіль КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 — на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації ОСОБА_5 , що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції.
Другий епізод внесено до ЄРДР 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Згідно з викладеними в ній обставинами, у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами російської федерації території Херсонської області, зокрема Бериславського району, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Унаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.
Відповідно до розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 21 листопада 2023 року № 1431, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» встановлено податкову пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2022 і 2023 роки щодо частини земельних ділянок, які перебувають у його користуванні на території Великоолександрівської селищної територіальної громади. Пільга надана у розмірі 100% у зв`язку з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами.
Підставою для надання пільги стали: дані дистанційного зондування Землі, надані Державним космічним агентством України; положення Податкового кодексу України та Закону України від 11.04.2023 № 3050-ІХ; Укази Президента України щодо введення воєнного стану та створення військових адміністрацій; фактичне розташування земельних ділянок у зоні підвищеної вибухонебезпечності внаслідок воєнних дій.
Розпорядженням, зокрема, передбачено: визнання земельних ділянок, що перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», непридатними до використання у зв`язку з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами; встановлення 100% податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2022 та 2023 роки щодо таких ділянок (відповідно до додатків 1 і 2); відмову у наданні податкової пільги щодо окремих земельних ділянок за 2023 рік (відповідно до додатку 3) у зв`язку з виявленням фактів здійснення господарської діяльності; скасування пільги в разі припинення обставин, що були підставою для її встановлення, зокрема: відновлення використання земельної ділянки, передача її операторам протимінної діяльності або визнання придатною до використання.
Відповідно до розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 27 лютого 2024 року № 328, до раніше виданого розпорядження від 07 лютого 2024 року № 203 «Про встановлення сплати податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю, що перебуває в користуванні ТОВ «ЮТС-Агропродукт»», внесено зміни.
Цим розпорядженням передбачено викладення у новій редакції додатків 1 і 2, які містять: оновлений перелік земельних ділянок, щодо яких надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2024 рік (додаток 1); перелік земельних ділянок, щодо яких відмовлено у наданні пільги за 2024 рік (додаток 2).
Підставою для прийняття рішення є норми Податкового кодексу України, Закон України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ, Укази Президента України щодо введення воєнного стану, а також дані щодо стану земельних ділянок у зв`язку з воєнними діями.
Відповідно до розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області № 2444 від 06 грудня 2024 року, ухваленого в селищі Велика Олександрівка, встановлено податкові пільги з місцевих податків та/або зборів за землю, що перебуває на умовах оренди у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» (код ЄДРПОУ 41101589) на території Великоолександрівської селищної територіальної громади.
Розпорядження прийнято на підставі заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та матеріалів дистанційного зондування Землі, наданих Державним космічним агентством України і військовою частиною НОМЕР_2 , які підтверджують наявність потенційної загрози забруднення земель вибухонебезпечними предметами на території користування підприємства.
У документі зазначено, що, відповідно до Податкового кодексу України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», а також на підставі Указів Президента України про утворення військових адміністрацій і постанов Верховної Ради України щодо правового режиму воєнного стану, орган місцевого самоврядування має право встановлювати податкові пільги в умовах надзвичайних обставин, спричинених збройною агресією рф.
Розпорядженням визначено, що: земельні ділянки, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-Агропродукт», визнано непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами на території Великоолександрівської селищної територіальної громади Бериславського району Херсонської області; встановлено податкову пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю, яку використовує ТОВ «ЮТС-Агропродукт», у розмірі 100% за 2024 рік, у зв`язку з потенційною небезпекою мінного забруднення земельних ділянок, що унеможливлює їх використання за цільовим призначенням; передбачено, що у разі виявлення факту здійснення господарської діяльності на таких ділянках або проведення робіт із їх очищення, податкова пільга підлягає скасуванню.
Крім того, визначено, що пільга діє до моменту офіційного підтвердження придатності земель для використання, зокрема після завершення робіт із розмінування або з дати ухвалення відповідного рішення про відновлення їх експлуатації.
Також визнано такими, що втратили чинність, попередні розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації, а саме: №203 від 7 лютого 2024 року; №328 від 27 лютого 2024 року; №1876 від 25 вересня 2024 року, які також стосувалися встановлення податкових пільг для ТОВ «ЮТС-Агропродукт».
Відповідно до розпорядження Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 27 лютого 2025 року № 361 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) на території Великоолександрівської селищної територіальної громади» земельні ділянки комунальної та приватної власності, які перебувають у користуванні цього товариства на умовах оренди, визнані непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами за І півріччя 2025 року; товариству надано податкову пільгу зі сплати земельного податку за землі приватної власності та орендної плати за земельні ділянки комунальної власності у розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання згідно з додатком 1; у подальшому у наданні пільги відмовлено у зв`язку із встановленням факту господарської діяльності та обстеженням земельних ділянок операторами протимінної діяльності; визначено підстави припинення податкової пільги, зокрема сплив строку, дату скасування рішення, дату початку обстеження або визнання земельної ділянки придатною для використання.
Відповідно до листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року, направленого у відповідь на звернення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», піротехнічні розрахунки ДСНС до проведення робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на земельних ділянках, орендованих товариством на території Бериславського району Херсонської області, не залучались, а самі роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.
При цьому зазначено, що ймовірно, вищевказані земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами. Окремо наголошено, що у зв`язку із щоденними обстрілами з боку збройних сил російської федерації різними типами озброєння, Головне управління не може гарантувати безпеку при проведенні польових робіт на даних територіях.
У зв`язку з викладеним, ДСНС рекомендувало товариству звернутися до Херсонської обласної військової адміністрації, яка, згідно з розпорядженням від 6 березня 2023 року №?101, визначає пріоритетність заходів із розмінування, координує їх виконання і може підтвердити статус відповідних територій.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. 
Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). 
Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. 
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. 
Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року). 
У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі. 
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. 
Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.
Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині. 
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно з Договором оренди землі, Відповідач зобов`язаний був нарахувати орендодавцям орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки.
Відповідно до договору оренди землі № 1500014 від 28 грудня 2017 року орендна плата за користування 5/6 часткою земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 становить 6,44 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 347 519,04 грн, що з урахуванням належної позивачу частки дорівнює 18 650,19 грн на рік. Загальна сума заборгованості за 2022, 2023 та 2024 роки становить 55 950,57 грн.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема - платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договорами. Водночас, позивач послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022-2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості.
Крім того, у відзиві представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не заперечує той факт, що орендна плата за договором оренди землі за 2022-2024 роки позивачу не сплачувалась, однак посилається при цьому на обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташована спірна земельна ділянка, неможливість її використання через потенційну загрозу мінування, втрату доступу до майна підприємства, які, на думку відповідача, звільняють його від обов`язку сплачувати орендну плату за вказані періоди.
Суд не погоджується з наведеними у відзиві доводами представника відповідача в частині причин невиконання договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 рік та 2024 рік, зважаючи на встановлені у справі обставини, умови укладеного договору оренди землі, положення чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за відповідний період.
За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц).
Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).
У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.
Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».
З початку 2014 року мала місце збройна агресія російської федерації, яка розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності. І на даний час російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації. […] Зазначений факт розглядається як загальновідомий для обох сторін. Факт військової агресії визнаний на національному рівні, в тому числі в Законах України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», Постановах Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до парламентів іноземних держав, парламентських асамблей міжнародних організацій щодо засудження триваючої агресії російської федерації проти України», «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» тощо ( постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1.
Так, в цьому листі, розміщеному на офіційному сайті, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з наведеними положеннями закону та висновками Верховного Суду у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс-мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин.
Суд вважає, що той факт, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснювалася посівна кампанія в 2023 році та в 2024 році, не може свідчити про те, що таке рішення уповноважених представників підприємства було обумовлене саме обставинами непереборної сили та його наслідком має бути фактично одностороння відмова від виконання своїх обов`язків за договорами оренди.
Крім того, з боку представників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки впродовж 2023 та 2024 років, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.
Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 територія Великоолександрівської селищної територіальної громади, до якої належить Брускінська сільська рада, на якій розташована, зокрема спірна земельна ділянка, була тимчасово окупованою в період з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року.
Тобто протягом 2023 року та 2024 року відповідна територія не передбачала перешкод, пов`язаних із збройним конфліктом або тимчасовою окупацією. Після деокупації території в листопаді 2022 року, жодних обмежень, що могли б перешкоджати використанню земель для господарської діяльності, не існувало.
Обставини, пов`язані із потенційним замінуванням, про які зазначає представник відповідача, не можуть свідчити про існування для нього об`єктивних перешкод у використанні даної земельної ділянки. Процедура розмінування та приведення відповідних земельних ділянок у стан, придатний для господарської діяльності, вже передбачає активну поведінку орендаря, яка включає звернення до відповідних компетентних органів для організації обстеження земель, ініціювання процедур розмінування та вжиття інших необхідних заходів для забезпечення використання цих земель. Орендар, як сторона, яка володіє правом користування земельною ділянкою, має вирішити питання щодо розмінування та привести земельну ділянку в стан, придатний для сільськогосподарської діяльності.
Крім того, якщо орендар зіткнувся з об`єктивними перешкодами, він мав звернутися до орендодавця, повідомити про ці обставини та обговорити можливі заходи для вирішення проблеми. Однак, суду не надано доказів того, що орендар ініціював відповідні процедури, звертався до компетентних органів чи подав конкретні заяви щодо обстеження і розмінування земель. Він не виявив належної активності, і саме тому земельні ділянки не були оброблені, а зобов`язання за договорами оренди не виконувались.
Загальновідомі факти свідчать, що на відповідній території інші особи, які проявили активну господарську поведінку, вже досягли розмінування земельних ділянок, і ці землі використовуються в сільськогосподарських цілях не перший рік. Тому в даному випадку суд не може констатувати, що орендар не міг використовувати вказані земельні ділянки через об`єктивні причини, оскільки він сам не вжив належних заходів для вирішення цієї ситуації.
Крім того, в даному випадку суд враховує, що земля є спеціальним предметом, який за своїми природними властивостями вимагає постійної опіки та догляду. Договірні відносини, що виникають між орендодавцем і орендарем, передбачають певні права та обов`язки, які повинні виконуватись належним чином. Весь масив обов`язків щодо подальшого використання земельної ділянки в першу чергу покладається на орендаря, який має право користування цією земельною ділянкою. Оскільки власник земельної ділянки, передаючи її в оренду, не має права користуватися нею, ініціатива щодо використання та догляду за земельною ділянкою повинна виходити від орендаря.
Однак, в даному випадку орендар обрав пасивну позицію і не вжив належних заходів для активного використання землі, зокрема не організував обстеження та розмінування ділянки, не звернувся до орендодавця з відповідними запитами або пропозиціями щодо вирішення проблеми. Тому орендар не виконав свої зобов`язання за договорами оренди та не забезпечив належне використання земельної ділянки, не маючи для цього об`єктивних перешкод.
В цьому контексті суд також враховує загальні приписи щодо істотності порушень умов договору, що містяться в Цивільному кодексі України. Згідно з положеннями статті 651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду, якщо одна зі сторін істотно порушила умови договору, і таке порушення призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотним порушенням є таке, що суттєво порушує баланс прав і обов`язків сторін, викликаючи серйозні наслідки для виконання договору, що в свою чергу ставить під загрозу подальше виконання його умов. Враховуючи це, суд має ретельно оцінити всі обставини справи, наслідки порушення та ступінь довіри до контрагента, перш ніж приймати рішення щодо розірвання договору оренди землі.
Що стосується покликання представника відповідача на здійснення досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає, що з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року вбачається, що розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 438 КК України — порушення законів і звичаїв війни. Зокрема, слідством встановлено два епізоди: перший — стосувався незаконного вивезення невстановленими особами у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у селі Новорайськ трьох одиниць сільськогосподарської техніки (включаючи автомобіль КАМАЗ) 09 квітня 2022 року; другий — стосувався захоплення 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE) 23 квітня 2022 року, що перебували на території підприємства, а також втрати підприємством можливості доступу до власного майна внаслідок окупації території.
Разом із тим, вказане кримінальне провадження стосується саме фактів воєнних злочинів та пошкодження (або викрадення) майна підприємства, а не придатності або непридатності до використання впродовж 2023 та 2024 років конкретної орендованої земельної ділянки. Жодних доказів того, що за результатами досудового розслідування або у межах проведених слідчих дій спірна земельна ділянка була визнана такою, що не може використовуватись за цільовим призначенням, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначена земельна ділянка оголошена небезпечною для сільськогосподарського використання або на неї накладено санітарні, техногенні чи екологічні обмеження.
Відтак, сам факт наявності відкритого досудового розслідування не може вважатися належним доказом, який би звільняв відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати або слугував підставою для невиконання договору за вказані два роки.
Що стосується посилання представника відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, суд зазначає таке.
Відповідно до змісту вказаних розпоряджень, пільги зі сплати орендної плати стосуються земель комунальної власності, наданих в оренду, тобто відносин, у яких орендодавцем виступає територіальна громада. Натомість спірна земельна ділянка, яка є предметом спору, перебуває у приватній власності позивача, що підтверджується належними правовстановлюючими документами, і не належить до земель комунальної форми власності. Відтак, положення вказаних розпоряджень щодо звільнення від орендної плати на ці відносини не поширюються.
Щодо вказівки у розпорядженнях на те, що окремі земельні ділянки не є об`єктом оподаткування у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, суд зазначає, що йдеться саме про потенційну загрозу, яка сама по собі не свідчить про наявність фактичного забруднення, яке б унеможливлювало використання спірної земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідачем не надано жодного акту технічного обстеження, сертифіката чи іншого документа, що підтверджував би реальний техногенний стан ґрунту або визнання спірної земельної ділянки непридатною до використання за 2023 та 2024 роки.
Таким чином, наведені розпорядження не звільняють ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від обов`язку сплати орендної плати саме за спірну земельну ділянку, яка є приватною власністю і не віднесена до земель комунальної форми власності за вказаний період, а потенційна загроза забруднення не може тлумачитися як безумовна підстава для звільнення від виконання грошового зобов`язання за договорами оренди.
Крім того, сприяння суб`єкту господарювання шляхом надання пільг з оподаткування (у тому числі звільнення від сплати земельного податку або мінімального податкового зобов`язання), як це передбачено відповідними розпорядженнями органів місцевого самоврядування, жодним чином не впливає на зміст та виконання договірних зобов`язань між орендодавцем і орендарем.
Оподаткування та договірні відносини регулюються різними правовими інститутами. Норми податкового законодавства, які визначають порядок нарахування і сплати податку за землю, не мають впливу на зобов`язання сторін, що виникли з договору оренди землі приватної власності. Звільнення від земельного податку — це публічно-правовий захід, спрямований на зменшення податкового навантаження, а не на звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату, яка є елементом приватно-правового зобов`язання, погодженого сторонами в договорі.
Таким чином, навіть за умов надання податкових пільг, договір залишається чинним, а орендар зобов`язаний виконувати всі його істотні умови, зокрема щодо сплати орендної плати, визначеної в розмірі, строках і порядку, погоджених сторонами. 
Що стосується покликань представника відповідача на дані, які містяться в інтерактивній мапі територій, потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами, суд, відповідно до частини сьомої статті 85 ЦПК України, здійснив огляд зазначеного веб-ресурсу.
Встановлено, що за веб-адресою https://mine.dsns.gov.ua/ розміщено інтерактивну мапу територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами. Вказана мапа дозволяє здійснювати огляд інформації у реальному часі та відображає актуальні на момент огляду дані щодо ймовірних небезпечних ділянок.
Разом з тим, зазначена мапа не містить історичних даних про стан територій у минулі періоди часу, зокрема на період, який є предметом судового розгляду, а також не підтверджує факт реального забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, а лише відображає потенційний ризик такого забруднення.
Матеріали справи не містять актів виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, актів обстеження спірної земельної ділянки, документів про виявлення на ній вибухонебезпечних предметів, доказів проведення її розмінування або документів компетентних органів, які б підтверджували належність земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:06:006:0008 до конкретного масиву, щодо якого такі роботи проводилися. 
Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який укладено між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для стягнення заборгованості з орендної плати за відповідний період, у зв`язку з чим позов у цій частині слід задовольнити.
Оскільки орендар був зобов`язаний нарахувати орендну плату за користування 5/6 часткою земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 у розмірі 18 650,19 грн за 2023 рік та у розмірі 18 650,19 грн за 2024 рік, а судом установлено факт порушення орендарем обов`язку щодо виплати орендної плати за зазначені роки, суд констатує, що перед орендодавцем виникла заборгованість з орендної плати, нарахована за відповідний період, у сумі 37 300,38 грн, яка складається із сум орендних платежів за 2023 та 2024 роки, яка і підлягає стягненню.
При цьому вказана заборгованість підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агента щодо обчислення, утримання та вирахування із суми орендної плати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які мали бути враховані при виплаті доходу орендодавцю.
Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку – орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки є орендар. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковий обов`язок полягає, зокрема, в обчисленні та утриманні податку податковим агентом при нарахуванні доходу, а також у перерахуванні відповідних сум до бюджету.
Разом із тим, у справі відсутні належні докази того, що відповідач при нарахуванні орендної плати виконав ці обов`язки. У зв`язку з цим суд виходить із того, що стягненню підлягає повна сума визначеної договором орендної плати без її зменшення на податкові платежі.
Питання ж про те, чи підлягає відповідна сума орендної плати оподаткуванню, а також — чи може відповідач скористатися податковою пільгою, наданою розпорядженням органу місцевого самоврядування, має бути вирішено на стадії виконання судового рішення. Саме під час фактичного виконання зобов`язання з виплати орендної плати відповідач зобов`язаний обчислити належні до утримання податки, з урахуванням можливих пільг, і утримати їх із загальної суми, що підлягає перерахуванню позивачу.
Що стосується посилань позивача щодо виникнення заборгованості з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою впродовж 2022 року, суд зазначає, що вищенаведені обставини стосовно перебування спірної земельної ділянки на території, яка відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України28 лютого 2025 року № 376 була тимчасово окупованою в період з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року, свідчать про те, що орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не міг користуватися нею впродовж вказаного періоду із незалежних від нього причин і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю.
Такі обставини свідчать про необхідність застосування в даному випадку положень частини шостої статті 762 ЦК України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
На цій підставі доводи позивача у цій частині суд визнає необґрунтованими.
Що стосується позовної вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки суд зазначає таке.
Як встановлено судом, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 17 квітня 2025 року укладено договір купівлі-продажу права оренди № 1704/25-02, за яким право оренди спірної земельної ділянки перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
Отже, на час розгляду справи зареєстрованим носієм права оренди спірної земельної ділянки є не Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», до якого пред`явлено позов, а інша юридична особа, яка не залучена до участі у справі як відповідач.
Вирішення судом питання про розірвання договору оренди землі без участі особи, за якою зареєстроване право оренди цієї земельної ділянки, фактично означало б вирішення питання про припинення її речового права та договірного становища без надання такій особі процесуальної можливості подати заперечення, докази, пояснення та реалізувати інші права сторони у справі.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд у відповідні процесуальні строки за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем.
Визначення кола відповідачів за заявленими позовними вимогами належить до процесуальних прав та обов`язків позивача. Саме позивач, звертаючись до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі, мав визначити належне коло осіб, права та обов`язки яких можуть бути безпосередньо зачеплені судовим рішенням.
Матеріали справи не містять клопотання позивача про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» до участі у справі як співвідповідача. Суд не може з власної ініціативи змінювати визначене позивачем коло відповідачів, оскільки така процесуальна дія суперечила б принципам диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, а також виходила б за межі заявленого позову.
Суд також враховує, що у спорах про розірвання договору оренди землі особа, за якою на час розгляду справи зареєстроване право оренди, не може розглядатися лише як формальний учасник правовідносин. Рішення про розірвання договору оренди безпосередньо впливає на існування її речового права та договірного становища, тому участь такої особи у справі має бути забезпечена саме у статусі відповідача або співвідповідача.
Крім того, суд враховує, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строк дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6520981500:07:005:0014 визначено до 30 листопада 2025 року.
Таким чином, на момент ухвалення рішення, тобто станом на 08 травня 2026 року, строк дії договору оренди землі, який позивач просить розірвати, вже сплив.
За змістом статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Розірвання договору за рішенням суду є способом дострокового припинення чинного договірного зобов`язання. Якщо строк дії договору вже закінчився, судове розірвання такого договору не може бути застосоване, оскільки відсутній чинний договір, який може бути припинений на майбутнє шляхом його розірвання.
Саме по собі існування запису про речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після спливу строку дії договору не змінює правової природи заявленої позовної вимоги. Позивач звернувся до суду саме з вимогою про розірвання договору оренди землі, а не з вимогою про припинення зареєстрованого речового права оренди, скасування державної реєстрації такого права чи усунення перешкод у здійсненні права власності у зв`язку із закінченням строку дії договору.
За таких обставин, попри встановлення судом факту невиконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, заявлена вимога про розірвання договору оренди землі не може бути задоволена у цій справі з двох самостійних підстав: через неналежний склад відповідачів, оскільки зареєстрованим носієм права оренди є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», яке не залучене до участі у справі як відповідач, а також через сплив строку дії договору оренди землі до моменту ухвалення судового рішення.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі не підлягає задоволенню і похідна вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повернути земельну ділянку позивачу за актом приймання-передачі.
Крім того, з огляду на встановлену судом реєстрацію права оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», покладення обов`язку з повернення земельної ділянки на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не відповідало б фактичному та зареєстрованому стану речових прав на момент розгляду справи.
Отже, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку задоволенню не підлягають, а позов у цій частині слід залишити без задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: про розірвання договору оренди землі та про зобов`язання повернути земельну ділянку, а також одну вимогу майнового характеру - про стягнення заборгованості з орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки у розмірі 67 140,68 грн.
За кожну із трьох заявлених вимог позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, тобто загалом 3 633,60 грн.
Оскільки у задоволенні позовних вимог немайнового характеру про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку суд відмовив, судовий збір, сплачений за подання цих вимог у загальному розмірі 2 422,40 грн, відповідно до статті 141 ЦПК України покладається на позивача та компенсації за рахунок відповідача не підлягає.
За вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості з орендної плати позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення майнової вимоги та стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2023 та 2024 роки у розмірі 44 760,46 грн. Вказана сума становить 66,67 % від заявленої майнової вимоги про стягнення 67 140,68 грн, оскільки суд задовольнив вимогу в частині заборгованості за два роки із трьох заявлених.
Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання майнової вимоги, пропорційно розміру її задоволення, а саме 807,47 грн.
Інша частина судового збору, сплаченого за подання майнової вимоги, у розмірі 403,73 грн, а також судовий збір, сплачений за подання двох вимог немайнового характеру у загальному розмірі 2 422,40 грн, покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні немайнових вимог та частковим задоволенням майнової вимоги.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість з орендної плати за 2023 та 2024 року в розмірі 44 760,46 грн, без урахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством.
У задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати за 2022 рік - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на судовий збір в розмірі 807,47 грн.
В іншій частині судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору, покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 08 травня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора