ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/1572/21
Номер провадження 22-ц/818/2763/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б., 
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2026 року в складі судді Болибок Є.А. по справі № 619/1572/21 за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича.
Скарга мотивована тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 71004080 з примусового виконання виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/1572/21, виданого 21 липня 2022 року Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 2 667 211,62 грн.
Вказав, що постановою про опис та арешт майна боржника від 09 січня 2026 року було описано та арештовано його майно – земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 969778563220, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1552, загальною площею 0,12 га, цільове призначення – для індивідуального садівництва. Також зазначеною постановою було встановлено заборону на відчуження цього майна. Відповідальним зберігачем було призначено ОСОБА_2 .
Однак, опис та арешт майна відбувся з істотним порушенням вимог закону.
Зокрема, виконавцем було порушено черговість вчинення виконавчих дій та не вжито всіх передбачених законом заходів щодо виявлення його коштів та рухомого майна. У процесі проведення виконавчих дій приватний виконавець Близнюков Ю.В. зробив запити: 1) до банків щодо наявності у боржника ОСОБА_1 коштів на рахунках; 2) до ДПСУ щодо наявності у боржника рахунків; 3) до МВС України щодо наявності у боржника транспортних засобів у власності. Проте матеріали виконавчого провадження не містять запитів до банківських установ України щодо наявності у боржника банківських скриньок та їх арешт, електронних гаманців боржника та наявності на них коштів, до ДП «Аграрні реєстри» щодо наявності у боржника вимог за аграрними розписками, до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» щодо наявності у нього прав на знаки для товарів та послуг, майнових прав на інші об`єкти інтелектуальної власності, тощо, до Державної авіаційної служби України з метою отримання інформації про наявність чи відсутність у нього на праві власності літальних апаратів цивільної авіації, до ДП «Держреєстри України» з метою отримання інформації про наявність чи відсутність у нього права власності на сільськогосподарську техніку, тощо. Невчинення вказаних дій приватним виконавцем свідчить про передчасність прийняття ним рішення про опис та арешт нерухомого майна боржника.
Крім того, описуючи та арештовуючи вищевказану земельну ділянку приватний виконавець не здійснив дій щодо доступу до неї, не отримав рішення суду про примусове входження до житла, не відшукав та не арештував наявне у будинку рухоме майно. Боржник не був повідомлений про виконавчі дії і не надавав доступу до свого майна.
Зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване домоволодіння, яке складається із двох земельних ділянок та садибного індивідуального будинку з господарськими будівлями та спорудами, які складають єдиний об`єкт нерухомості, що є неподільним. На земельній ділянці, яка була описана та арештована оскаржуваною постановою, розташовані альтанка, зелені насадження та огорожа, які чомусь не були описані та арештовані. Опис земельної ділянки без опису та арешту наявних на ній господарських будівель та споруд свідчить про неналежне виконання приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. своїх зобов`язань при виконанні рішення. Приватним виконавцем вже було описано та арештовано садибний (індивідуальний) будинок, однак не описано та не арештовано земельну ділянку, на якій останній розташований, що свідчить про фактичний безпідставний поділ домоволодіння на декілька об`єктів, що у своїй сукупності є єдиним цілим, а тому і мають бути описані разом.
До того ж, ринкова вартість будинку за вказаною адресою складає 6 232 000,00 грн, що майже втричі більше, ніж розмір стягнутої судом суми коштів. Усвідомлюючи це, приватний виконавець здійснює дії щодо звернення стягнення на земельну ділянку, на якій розташовано будинок, без звернення стягнення на сам садибний (індивідуальний) житловий будинок, та у разі реалізації земельної ділянки без садибного (індивідуального) житлового будинку у можливого покупця виникнуть складнощі, так як земельна ділянка забудована нерухомим майном, що належить іншій особі. Тобто приватним виконавцем умисно створюються перешкоди у користуванні цією нерухомістю.
Оскаржувана постанова від 09 січня 2026 року не містить даних про кількість примірників, у яких було її складено, ПІБ боржника та заставодержателя, підписів боржника, даних про роз`яснення понятим їх прав та обов`язків, про роз`яснення зберігачу майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Постанова не підписана боржником та відсутні дані про його виклик для проведення такої виконавчої дії.
Просив поновити строк на подання скарги; визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 09 січня 2026 року по виконавчому провадженню № 71004080 до вжиття всіх інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для встановлення наявності коштів та рухомого майна у боржника ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 09 січня 2026 року по виконавчому провадженню № 71004080.
22 січня 2026 року ОСОБА_2 подала відзив на скаргу, в якому просила залишити її без задоволення. В обґрунтування відзиву вказала, що виконавче провадження у цій справі відкрито 10 лютого 2023 року, та з цього часу боржник жодної декларації про свій майновий стан до виконавця не подав, доступу до садового будинку не забезпечив, постійно ініціює різні судові процеси для перешкоджання виконанню рішення суду у цій справі. Приватний виконавець Близнюков Ю.В. після її неодноразових скарг вчинив передбачені законом дії, а боржник безпідставно продовжує чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Боржник вже подавав до суду аналогічну скаргу, у задоволенні якої ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області у цій справі від 03 листопада 2025 року відмовлено. ОСОБА_1 не заначив, яке саме його право порушено і в чому полягає це порушення, так як він обізнаний про наявність судового рішення у цій справі. Боржник мав достатньо часу для узгодження дати та часу, коли саме він міг забезпечити приватному виконавцю доступ до свого майна. Ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. Висновок експерта не відповідає вимогам належності, допустимості та достовірності доказів.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Близнюкова Ю.В.
Ухвала суду мотивована тим, що у скарзі не наведено обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної постанови про опис та арешт майна. Боржник не обґрунтував порушення своїх прав, з огляду на невиконання ним рішення суду, а попереднє його повідомлення про опис та арешт майна, участь у цій виконавчій дії, а також звернення приватного виконавця до перелічених ним установ для з`ясування наявності у нього іншого майна не є обов`язковим.
На вказане судове рішення 08 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринишин Є.В., до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що приватний виконавець не вжив всіх можливих заходів для з`ясування наявності у нього іншого майна. Постановою про опис та арешт майна боржника не було арештовано розташовану на земельній ділянці нерухомість, а єдиний об`єкт нерухомості фактично поділено. Якщо земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно, буде відчужено без арешту вказаного нерухомого майна та без продажу його як єдиного цілого – продаж такої нерухомості порушить майнові інтереси боржника, оскільки він фактично позбавиться можливості користування нерухомим майном, яке розташоване на земельній ділянці. Нерухомість нерозривно пов`язана із земельною ділянкою, на якій вона розташована та у разі переходу права власності на нерухомість – переходить право власності (право іншого користування) і на земельну ділянку. Крім того, боржник ОСОБА_1 не повідомлявся про дату, час та місце виконавчих дій, а тому не надав доступу до житла та земельних ділянок для їх опису та арешту, як єдиного цілого. Постанова від 09 січня 2026 року не містить даних про кількість примірників, у яких було її складено, не зазначено ПІБ боржника та заставодержателя, відсутні підписи боржника у відповідних графах, дані про роз`яснення понятим і зберігачу їх прав та обов`язків, попередження зберігача про кримінальну та іншу відповідальність.
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 25 червня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
ОСОБА_1 отримано 01 квітня 2026 року (а.с. 188, т. 1); 
Представником Гринишиним Євгенієм Васильовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано в електронному кабінеті 18 березня 2026 року (а.с. 186, т. 1); 
ОСОБА_2 отримано в електронному кабінеті 18 березня 2026 року (а.с. 185, т. 1); 
ОСОБА_3 отримано в електронному кабінеті 18 березня 2026 року (а.с. 184, т. 1).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у приватного виконавця Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 71004080 з примусового виконання виконавчого листа № 619/1572/21 від 30 серпня 2021 року, виданого Дергачівським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики грошових коштів в розмірі 2 667 211,62 грн, що складається з основного боргу – 2 533 160,00 грн, пені – 107 355,62 грн, 3% річних – 26 696,00 грн, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 11 268,10 грн.
10 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 71004080.
Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 09 січня 2026 року у виконавчому провадженні № 71004080 описано та накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 969778563220, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1552, загальною площею 0,12 га, цільове призначення – для індивідуального садівництва, на території якої розташована альтанка. Також встановлено обмеження права користування нею: заборона на відчуження. Призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_2 (а.с. 18-20).
Крім того, як вбачається з ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року у цій справі, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 15 жовтня 2025 року у виконавчому провадженні № 71004080 про опис та арешт майна боржника було описано та накладено арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: двоповерховий садовий будинок Літ. «А-2» площею 164,8 кв.м., який складається з: I-поверх: коридор площею 7,9 кв.м., коридор площею 22,00 кв.м, доп. прим. площею 12,9 кв.м., гардеробна площею 4,30 кв.м., топкова площею 8,1 кв.м., санвузол площею 9,2 кв.м., холл площею 44,9 кв.м., кухня-їдальня площею 30,5 кв.м.; II-поверх: коридор площею 18,3 кв.м., кімната відпочинку площею 20,7 кв.м., кімната відпочинку площею 29,3 кв.м., санвузол площею 9,4 кв.м., кімната відпочинку площею 22,1 кв.м. Матеріали зовнішніх стін дерев`яний брус. тераса площею літ. «а» 28,4 кв.м., балкон площею літ «а1» 12,2 кв.м., гараж площею літ. «Б» 42,2 кв.м., гараж площею літ. «В» 66,0 кв.м., лазня площею літ. «Г» 57,8 кв.м., басейн площею літ. «Д» 24,0 кв.м., колонка літ. «К»; вигрібна яма площею літ. «N» 2,2 кв.м., вигрібна яма площею літ. «N1» 2,2 кв.м., хвіртка літ. «N2» ворота літ. «N3» ворота літ. «N4» огорожа літ. «N5». Загальна площа об`єкта: 239,6 кв.м., житлова площа 72,21 кв.м. Реєстраційний номер 969129463220 (а.с. 50-55).
З наданого боржником висновку експерта від 07 листопада 2025 року № СЕ-19/21-25/25196-ОБ вбачається, що ринкова вартість садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 239,6 кв м з господарськими будівлями та спорудами: що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, станом на дату надання висновку складає: 6 232 000,00 грн без урахування ПДВ (а.с. 8-16).
Згідно будівельного паспорта від 05 серпня 2016 року садовий будинок, тераса, навіс, лазня, басейн, гараж та майданчик для мангала розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_1 , площею 0,12 га, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1550, а на земельній ділянці № НОМЕР_2 , площею 0,012 га, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1552, розташована альтанка та зелені насадження (а.с. 7, 7 зворот, 22-29).
Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно з положеннями частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються, зокрема якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
За приписами пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.
Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.
Норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають обов`язок виконавця повідомляти боржника про дату та час проведення опису та арешту його майна.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 2-9/11, від 20 вересня 2023 року у справі № 520/16369/13-ц.
Дії виконавця з опису та арешту нерухомого майна на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, самі по собі не свідчать про порушення прав боржника у виконавчому провадженні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».
У справі, що переглядається, приватний виконавець вирішив питання про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 для забезпечення реального виконання рішення суду про стягнення з нього коштів з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження».
В оскарженій постанові детально описана земельна ділянка, зазначено її характеристики, вона підписана усіма особами, присутніми при описі та арешті (виконавцем, стягувачем, двома понятими, залученими в порядку частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю боржника).
Неповідомлення боржника про дату та час проведення опису та арешту майна не є порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та не свідчить про наявність підстав для скасування такої постанови, адже норми вказаного закону не передбачають обов`язку державного виконавця повідомляти боржника про дату, час та місце опису майна. Копію оскаржуваної постанови державний виконавець згідно зі статтею 28 вказаного Закону вчасно надіслав боржнику (а.с. 21).
Доводи боржника про те, що приватний виконавець зробив запити до банків щодо наявності коштів, до ДПСУ щодо наявності у боржника рахунків, до МВС України щодо наявності у боржника транспортних засобів у власності, проте не зробив запити, зокрема, до банківських установ України щодо наявності у боржника банківських скриньок та їх арешт, електронних гаманців боржника та наявності на них коштів, до ДП «Аграрні реєстри», до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» до Державної авіаційної служби України з метою отримання інформації про наявність чи відсутність у нього на праві власності літальних апаратів цивільної авіації, тощо, чим порушив черговість вчинення виконавчих дій, судом першої інстанції обґрунтовано відхилені, оскільки Законом не передбачено обов`язку приватного виконавця щодо надсилання запитів до всіх вищевказаних установ перед описом та арештом майна.
При цьому, суд враховує, що 10 лютого 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, із зазначенням ідентифікатора для доступу. Також боржника зобов`язано подати декларацію про майно та доходи протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження. Боржнику ОСОБА_1 достеменно відомо про відкриття виконавчого провадження, проте обов`язок щодо подання декларації боржником не виконано, як і не вчинено будь-яких дій на виконання рішення суду. Боржник не був позбавлений можливості брати участь у проведенні виконавчих дій, зокрема, й щодо опису та арешту його майна, а також запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, проте не виявив належної зацікавленості у проведенні виконавчих дій в межах виконавчого провадження.
Посилання ОСОБА_1 на те, що описуючи та арештовуючи вищевказану земельну ділянку приватний виконавець не здійснив дій щодо доступу до неї, не описав наявне на ній нерухоме майно, яке підлягає відчуженню лише разом із земельною ділянкою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно будівельного паспорта від 05 серпня 2016 року на земельній ділянці № НОМЕР_2 , площею 0,012 га, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1552 розташована тільки альтанка, про яку зазначено в оскаржуваній постанові про опис та арешт майна від 09 січня 2026 року, і зелені насадження, не зазначення про які не є підставою для скасування такої постанови, натомість будинок, тераса, навіс, лазня, басейн, гараж та майданчик для мангала розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_1 , площею 0,12 га, кадастровий номер: 6322055900:00:003:1550. Будинок з господарськими побудовами, зокрема, огорожею, описані і арештовані іншою постановою приватного виконавця від 15 жовтня 2025 року, яка теж оскаржувалась боржником, проте є чинною та не скасована (а.с. 50-55). 
До того ж, оскаржуваною постановою проведено лише опис та арешт майна, а питання про його реалізацію на даний час не вирішувалось.
З урахуванням викладеного, права боржника оскарженою постановою приватного виконавця про опис та арешт майна боржника не порушені.
Твердження ОСОБА_1 про те, що оскаржувана постанова не містить даних про кількість примірників, у яких було її складено, ПІБ боржника та заставодержателя, підписи боржника, даних про роз`яснення понятим їх прав та обов`язків, про роз`яснення зберігачу майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, не підписана боржником, не є підставою для задоволення його скарги, оскільки, як вже зазначалось, його участь при описі та арешті майна не є обов`язковою, як і підписання ним постанови; постанова підписана зберігачем, яка повідомлена про кримінальну та матеріальну відповідальність, двома понятими, яким роз`яснені їх права та обов`язки, її копія надана сторонам виконавчого провадження і зберігачу (а.с. 20).
Отже, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд обґрунтовано не виявив порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень приватним виконавцем при вчиненні виконавчої дії, що полягала в описі та арешті майна, та дійшов правильного висновку про недоведеність вимог скарги ОСОБА_1 про неправомірність постанови приватного виконавця щодо опису та арешту спірного майна.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина