Справа №: 343/603/26 
Провадження №: 2-а/343/17/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
суддi Монташевич С. М.,
з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з представниками сторін адміністративну справу № 343/603/26 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1616/UA209000/2025,
за участю: представника позивача - адвоката Кота Р.С., 
представника відповідача - Лубоцького Б.І.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:
позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/2025, якою його визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 % вартості товару на суму 127467,61 грн, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.
Позовні вимоги мотивує тим, що, відповідно до постанови, 10.11.2025 близько 03:05 він повертався з приватної поїздки як водій транспортного засобу "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , через пункт пропуску "Шегині-Медика", обравши для в`їзду смугу спрощеного митного контролю, позначену символами "зелений коридор", чим своїми діями заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. При проведенні митного контролю було виявлено товар, який, відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: дитячий зимовий комбінезон - 10 шт., шапка-шолом - 12 шт., дитяче боді - 28 шт., дитяча кофта - 19 шт., дитяча піжама - 10 шт., дитячий флісовий костюм - 45 шт., дитячий світшот - 19 шт., дитячі спортивні штани - 8 шт., дитячі напівкомбінезони - 19 шт., дитячі черевики - 23 пари, портативний ультразвуковий апарат - 1 шт. Згідно з висновком експерта спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, загальна вартість вилученого товару становить 424892,02 грн. Однак спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, а відтак визначена нею вартість не може бути підставою для нарахування розміру штрафу. Крім того матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також у постанові не зазначено, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару використовувались, код товару Україниського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних товарів, які імпортуються в Україну, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Представник відповідача у системі "Електронний суд" сформував відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивував тим, що повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи у справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". В межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, була призначена не судова експертиза, виконання якої доручено СЛЕД Держмитслужби. При визначенні вартості об`єктів досліджень експерти керувалися Національним стандартом № 1, використовували порівняльний підхід, враховували на товарах маркування, а також цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичних товарів. При цьому ст. 515 МК України не передбачає попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вважає, що Львівська митниця правомірно притягнула позивача до адміністративної відповідальності.
Представник позивача, який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позов підтримав із підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Зазначив, що під час притягнення до адміністратвиної відповідальності його довірителя, не були з`ясовані усі обставини справи. Експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Також зазначив, що не відомо як експерт визначив вартість товару. Зі встановленою ним вартістю його довіритель не погоджується.
Представник відповідача, який також брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що про проведення експертизи митний орган не зобов`язаний повідомляти особу. Разом із тим, при вилученні товару, така особа не була позбавлена можливості клопотати про проведення незалежної експертизи, однак таких заяв від позивача не надходило. Про складений протокол та про розгляд справи ОСОБА_1 було відомо, права йому роз`яснено. 
Спір між сторонами не вирішений.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
20 березня 2026 року ОСОБА_1 подав через канцелярію суду позовну заяву до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/2025, до якої долучив черед іншого заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом.
Згідно із ухвалою від 20.03.2026, суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення її недоліків.
26 березня 2026 року позивач на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовом подав відповідні докази.
Згідно із ухвалою від 28.03.2026, суд визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/2025 та поновив його, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Водночас звернув увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
01 квітня 2026 року представник відповідача у системі "Електронний суд" сформував відзив на позов, а 03 квітня 2026 року - заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задоволив, про що постановив ухвалу від 06.04.2026.
15 квітня 2026 року позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти.
22 квітня 2026 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задоволив, про що постановив ухвалу від 23.04.2026.
В судовому засіданні 27.04.2026 суд за клопотанням позивача відклав судове засідання.
Згідно з ухвалою від 06.05.2026, суд залишив позовну заяву без руху для надання позивачу можливість подати клопотання про поновлення строку звернення до суду, вказавши інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку.
11 травня 2026 року представник позивача у системі "Електронний суд" сформував заяву про поновлення строку звернення до суду.
Згідно з ухвалою від 19.05.2026, суд заяву представника позивача про поновлення процесуального строку задоволив, визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/2025, поновив його та продовжив розгляд справи. Після вступного слова сторін, дослідження письмових доказів суд перейшов до стадії ухвалення рішення, проголошення якого визначив на 22.05.2026 о 11:45 год.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин:
згідно зі протоколом про порушення митних прави № 1616/UA20900/2025 від 10.11.2025, головний державний інспектор Львівської митниці у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 встановив, що 10.11.2025 близько 03:05 в зону митного контролю в напрямку в`їзду в Україну смугою руху "зелений коридор" пункту пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці заїхав транспортний засіб "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 . При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. При проведенні митного контролю із застосуванням вантажних скануючих систем у багажному відділенні серед особистих речей виявлено аномалію. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де без ознак приховування виявлено товар, який, відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний контроль, а саме: дитячий зимовий комбінезон ТМ "H&М" - 10 шт., шапка-шолом ТМ "H&М" - 12 шт., дитяче боді (набір 3 шт.) - 28 шт., дитяча кофта ТМ "H&М" - 19 шт., дитяча піжама ТМ "H&М" - 10 шт., дитячий флісовий костюм (светер і штани) ТМ "H&М" - 45 шт., дитячий світшот ТМ "H&М" - 19 шт., дитячі спортивні штани (набір 3 шт.) ТМ "H&М" - 8 шт., дитячі напівкомбінезони ТМ "H&М" - 19 шт., дитячі черевики в асортименті ТМ "H&М" - 23 пари, портативний ультразвуковий апарат ТМ "SonoScape" модель S2 серійний номер 3203390 - 1 шт. Виявлений товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю... ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України. ОСОБА_1 ознайомлений з правами, передбаченими ст. 494, 498 МК України, пояснення надав на окремому аркуші, про розгляд справи повідмолений, примірник протоколу отримав, що засвідчив своїми підписами (а.с. 70-72).
У письмових поясненнях від 10.11.2025 ОСОБА_1 зазначив, що 10.11.2025 він перетинав кордон України через пункт пропуску "Шегині" на автомобілі "Мерседес", н.з. НОМЕР_1 , як пасажир. Виявлений товар, а саме дитячий одяг та ультразвукову установку визнав своєю власністю. Не задекларував товар, оскільки не знав його реальної вартості. Вину визнав та просив скористатися положеннями ст. 521 МК України (а.с. 74).
Згідно із заявою від 10.11.2025, ОСОБА_1 просив припинити провадження у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/25 від 10.11.2025 шляхом компромісу у випадку, передбаченому ст. 521 МК України.
В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 після проведення експертизи у телефонному режимі були повідомлені умови компромісу, однак він на них не пристав.
Про те, що транспортний засіб "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , яким перетинав пункт пропуску ОСОБА_2 , проходив "зелений коридор" вказує відповідний контрольний талон (а.с. 76 звор.).
Під час проведення митного огляду, про який вказано вище, був складений акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.11.2025, з яким ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис (а.с. 73).
Виявлені у ОСОБА_1 товари описані, що встановлено з опису предметів (справа про ПМП № 1616/UA20900/25) від 10.11.2025 (а.с. 75), та зберігаються на складі Львівської митниці, що підтверджується службовою запискою та довідкою № 998 про витрати митного органу (а.с. 64-65). 
Згідно із висновком № 1420003400-1078 від 28.11.2025, який складений експертами Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, загальна вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/25, становить 426919,47 грн (а.с. 55-61).
Вказана експертиза була проведена на підставі постанови Державної митної служби України про призначення експертизи у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/25 від 18.11.2025 (а.с. 63).
09 грудня 2025 року заступник начальника Львівської митниці Хомутянський В.В., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 10.11.2025 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , установив, що 10.11.2025 близько 03:05 ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки у транспортному засобі "Mercedes-Benz", н.з. НОМЕР_1 , через пункт пропуску "Шегині-Медика", обравши для в`їзду смугу спрощеного митного контролю, позначену символами "зелений коридор", чим своїми діями заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. При проведенні митного контролю було виявлено товар, який, відповідно до ст. 374 МК України, перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: дитячий зимовий комбінезон ТМ "H&М" - 10 шт., шапка-шолом ТМ "H&М" - 12 шт., дитяче боді (набір 3 шт.) - 28 шт., дитяча кофта ТМ "H&М" - 19 шт., дитяча піжама ТМ "H&М" - 10 шт., дитячий флісовий костюм (светер і штани) ТМ "H&М" - 45 шт., дитячий світшот ТМ "H&М" - 19 шт., дитячі спортивні штани (набір 3 шт.) ТМ "H&М" - 8 шт., дитячі напівкомбінезони ТМ "H&М" - 19 шт., дитячі черевики в асортименті ТМ "H&М" - 23 пари, портативний ультразвуковий апарат ТМ "SonoScape" модель S2 серійний номер 3203390 - 1 шт. Виявлений товар ОСОБА_1 визнав своєю власністю, пояснив, що не декларував товар, бо не знав його вартості, вину у вчиненому визнав. Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 28.11.2025, загальна вартість вилученого товару становить 424892,02 грн. 13 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про припинення проваження по справі про порушення митних правил шляхом компромісу. Однак на підписання мирової угоди у визначену у протоколі дату та час не з`явився, заяв, клопотань на адресу митниці не надходио. ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України, що є порушенням ч. 2 ст. 471 МК України, у зв`язку з чим на нього накладено страф у розмірі 30 % варстості товарів на суму 127467,61 грн (а.с. 7-11, 31-33, 65 звор. - 67). 
Копію постанови направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням (а.с. 68). На підтвердження факту отримання оскаржуваної постанови 07.01.2026 відповідач надав супровідний лист про направлення постанови, який підписаний 13.12.2025, та відповідний адресний ярлик АТ "Укрпошта" (а.с. 68), який, згідно з даними відстеження відправлення на офіційному сайті останнього, отриманий одержувачем 15.01.2026 (R067057658514) (а.с. 123). У свою чергу позивач зазначив, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо після отримання від державного виконавця викликів та постанов про відкриття виконавчого провадження з примусовго виконання постанови про порушення митних правил, а саме 20.03.2026, на підтвердження чого він надав повідомлення про отримання відправлення, трекінги його відстеження та виклики державного виконавця (а.с. 20-30). 
Позивач заперечує проти винесеної постанови, зазначаючи, що СЛЕД Держмитслужби не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, яка надалі є підставою для визначення розміру штрафу. Крім того матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також у постанові не зазначено, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару використовувались, код товару Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митнх баз Держмитслужби щодо подібних товарів, які імпортуються в Україну, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару.
Таким чином, між сторонами виник спір відносно підставності винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил на позивача.
Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Також згідно зі ст. 488 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
У ст. 489 Митного кодексу України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
За приписами ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.
У примітці вказаної норми зазначено, що недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".
Суд установив, що позивачу поставлено у провину те, що він вчинив дії щодо недекларування товарів, які переміщуються громадянами через митний кордон України.
З указаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, що підпадає під вимоги ч. 1 ст. 5 КАС України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують, передбачено і правилами ч. 5 ст. 160 КАС України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).
Згідно із ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний :
1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;
2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;
3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;
4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;
5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч. 4 ст. 266 МК України).
Згідно із ч. 1 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 Митного кодексу України встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України, експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Згідно зі ст. 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби № 18 від 23.10.2019, у редакції наказу №29 від 12.11.2019 року (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
З огляду на вищевказане, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи з визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби та відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-ІІІ від 12.07.2001.
Відтак, суд зазначає, що висновок №1420003400-1078, складений 28.11.2025 Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби ДМС України, проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.
Експерти СЛЕД Держмитслужби здійснюють товарознавчу експертизу із визначенням вартості товарів, оформлення експертних висновків відповідно до вимог МК України, підзаконних нормативно-правових актів, з урахуванням особливостей щодо методичного регулювання оцінки майна, визначених Законом №2658, Національним стандартом №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.03.2009 року, методиками та методичними рекомендаціями, затвердженими Міністерством юстиції України тощо.
В основу визначення розміру штрафу відповідачем покладено зазначений вище висновок експерта СЛЕД Державної митної служби України №142003400-1078, згідно з яким вартість вилученого у ОСОБА_1 майна було оцінено на суму 426619,47 грн.
Із наведених норм суд установив, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, згідно із цими нормами, особа, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил вправі провести незалежну експертизу за власний рахунок.
Відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України, особа, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
Згідно з ч. 2 ст. 517 МК України, особа, щодо якої порушено справу про порушення митних правил, її представники, захисник, мають право клопотати перед митним органом, посадова особа якого здійснює провадження у зазначеній справі, про взяття проб та зразків для проведення експертизи. У разі відмови у задоволенні такого клопотання митний орган повинен письмово повідомити про це особу, яка подала клопотання, з вмотивованим обґрунтуванням причин відмови.
Суд зазначає, що призначення іншої експертизи у разі незгоди позивача з висновком СЛЕД Держмитслужби не є обов`язком Державної митної служби, тому позивач мав самостійно ініціювати питання призначення іншої експертизи. Однак, таким правом позивач не скористався.
В матеріалах справи також відсутні докази, які свідчать про звернення позивача та його представника до будь-якої експертної установи з приводу призначення експертизи та укладення з експертною установою договору на проведення незалежної товарознавчої експертизи, що ними вживалися заходи для проведення відбору зразків та/або огляду тимчасово вилучених у позивача товарів з метою проведення експертизи.
Таким чином, незалежна експертиза вилученого товару не була проведена виключно внаслідок бездіяльності позивача, а не внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача.
Водночас суд ураховує, що у матеріалах справи відсутні докази щодо вартості вказаного товару (акти придбання, товарні чеки, накладні, інвойси, тощо). Наведені обставини унеможливлюють використати в якості об`єктів порівняння товарних пропозицій на ринку країни придбання товарів. З огляду на викладене, використання експертом в якості об`єктів порівняння товарних пропозицій на ринку України є правомірним. У висновку наявна детальна інформація щодо методології визначення вартості товару, джерел цінової інформації, врахування стану товарів, а також інших факторів, які могли б вплинути на об`єктивність визначення їх ринкової вартості.
Суд звертає увагу на те, що у постанові вказано, що вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил № 1616/UA20900/2025 становить 424892,02 грн, натомість у висновку загальна вартість визначена у розмірі 426619,47 грн. Саме від суми 424892,02 грн, яка є меншою від суми, зазначеної у висновку, відповідач при накладенні на позивача штрафу відрахував 30 % (424892,02 грн*30%=127467,61 грн) та визначив його у розмірі 127467,61 грн, а відтак порушень у діях Львівської митниці у цій частині суд не встановив, оскільки різниця в сумі у бік зменшення вийшла на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Також суд зазначає, що позивач, заперечуючи проти порядку проведення розрахунку вартості товару, не був позбавлений можливості надати докази на підтверження його вартості (рахунки-фактури, чеки, квитанції, тощо).
Під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності представник Львівської митниці діяв у межах наданих поноважень та з дотриманням відповідної процедури. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, була забезпечена можливість надати пояснення з приводу виявленого порушення, чим він скористався, копію протоколу отримав, про час, день та місце його розгляду був повідомлений. Також він мав право скористатися правом на припинення провадження у справі про порушення митних прави шляхом компромісу у порядку, передбаченому ст. 521 МК України, проте на умови мирової угоди не приства. Будь-яких заяв, клопотань до відповідача ОСОБА_1 не скеровував, про призначення незалежної експертизи не клопотав, доказів протилежного матеріали справи не містять, у Львівську митницю на визначену дату та час не з`явився. З урахуванням указаного відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України. Будь-яких порушень притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд не становив. Твердження ж сторони позивача про неправильне визначення вартості товару є голослівним, висновок СЛЕД Державної митної служби України №142003400-1078, який покладено в основу оскаржуваної постанови, не спростовано, хоча позивач не був позбавлений можливості клопотати про проведення незалежної експертизи як під час розгляду адмінматеріалів, так і під час розгляду справи в суді. 
Таким чином, аналізуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Щодо строку звернення до суду з позовом, то оцінку такому суд надав в ухвалах від 28.03.2026 та від 19.05.2026.
Розподіл судових витрат:
оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому, зважаючи на вимоги ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати відповідачем не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 246, 247, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1616/UA209000/2025 від 09.12.2025 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Львівська митниця, місцезнаходження: м. Львів, вул. Костюшка, 1 Львівської області, код ЄДРПОУ 43971343.

Суддя С. М. Монташевич