Єдиний унікальний номер 205/3263/26
Номер провадження1-кп/205/708/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026  року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №62025170030010919 за обвинуваченням :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньо освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період , курсант 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого:
- 3.08.2022 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 263, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік;
- 24 квітня 2025 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 309 ч.1, 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. 
фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , 

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 , ст. 407 ч.5 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 
потерпілого – ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 , 
обвинуваченого – ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2025 року ОСОБА_3 , будучи курсантом 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчальної батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , які перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у військовою званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), самовільно залишив місце служби, а саме місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 26 лютого 2026 року, коли ОСОБА_3 знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , був встановлений співробітниками ВСКП ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено. 
Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 407 ч.5 КК України а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_3 будучи обізнаним про оголошення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який після цього неодноразово було продовжено в останнє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20.10.2025 №793/2025, строком дії до 4 травня 2026 року, вчинив умисні кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану за наступних обставин.
26 січня 2026 року в проміжок часу з 18:00 по 18:25 годин більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_4 , побачив на дерев`яній тумбі телефон Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у силіконовому, протиударному чохлі чорного кольору, колонку портативну, арт. № 79198, Havit HV - SK872BT, чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_5 та в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.
26 січня 2026 року в проміжок часу з 18:00 по 18:25 годин ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав майно, що належить ОСОБА_5 а саме: 
- телефон Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 – вартістю 3177,60 гривень;
- у силіконовому протиударному чохлі чорного кольору, вартістю 237,00 гривень; 
- колонку портативну, арт. № 79198, Havit HV - SK872BT, чорного кольору, вартістю 417,78 гривень; 
а всього на загальну суму 3832,38 гривень. 
З викраденим майном скрився, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинив тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму. 

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 , провину визнав, від дачі пояснень в судовому засіданні відмовився з посиланням на ст. 63 Конституції України. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_3 як з сусіда по гуртожитку. 26 січня 2026 року, він шов з магазину, коли зустрів ОСОБА_3 , який запропонував йому допомогти донести сумки до кімнати. Він погодився, оскільки сумки були важкі. ОСОБА_3 заніс сумки, та пройшов до кімнати. Оскільки був вечірній час, та не було світла в кімнаті, то не було видно, чим займається ОСОБА_3 в кімнаті. Коли ОСОБА_3 пішов з кімнати, він одразу не побачив що зник мобільний телефон та колонка. Побачив лише пізно ввечері, коли дали світло. Вважає, що обвинувачений повинен понести покарання відповідно до закону, претензій матеріального та морального характеру не має. 
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює касиром в ПТ «Ломбард «Національний» ТОВ «Лендінг Кепітал» і Компанія. В січні 2026 року в ломбард прийшов ОСОБА_8 , якого він знає візуально у зв`язку з його неодноразовим зверненням до ломбарду, та приніс телефон «Xiaomi Redmi 8» червоного кольору, який здав під заставу та отримав 300 грн. ОСОБА_8 пояснив, що телефон належить йому. 
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 заборгував йому гроші. 26 січня 2026 року він зустрів ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_3 , та нагадав йому про борг. ОСОБА_3 в рахунок боргу запропонував мобільний телефон «Ксіомі Редмі», який був розряджений та перевірити його не було можливості. Через декілька днів йому потрібні були кошти, у зв`язку з чим він відніс телефон до ломбарду, та заклав його. В подальшому він дізнався що мобільний телефон крадений. 
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що вони є військовослужбовцями, та проходять службу інструкторами в навчальному взводі. Обвинуваченого ОСОБА_3 знали не тривалий час, доки він проходив навчання в навчальному взводі. Охарактеризували його з посереднього боку, пояснили що в один з днів, солдата ОСОБА_3 не виявлено під час шикування. Було прийнято всі міри щодо його розшуку, який результатів не дав. Після проведення службового розслідування, було встановлено що солдат ОСОБА_3 самовільно покинув військову частину. 
На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.
За епізодом по ст. 407 ч.5 КК України. 
9 червня 2025 року, за повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 , були внесені відомості до ЄРДР за № 62025170030010919 з приводу самовільного залишення 5 січня 2025 року, солдатом за мобілізацією ОСОБА_3 , військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану. Правова кваліфікація за ст. 407 ч.5 КК України. 
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 379 від 21.12.2024р., солдата ОСОБА_3 зарахувати до списків особового складу частини.
Згідно акту службового розслідування від 20 січня 2025 року командира 2 навчального взводу викладача 4 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , за порушення вимог ст.11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, курсанта 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки ВЧ НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 притягнути до дисциплінарної відповідальності. 
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 481 від 20.01.2025 року «Про результати службового розслідування» за порушення вимог ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, що виявляється у відсутності на службі без поважних причин з 5 січня 2025 року по теперішній час солдата ОСОБА_3 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана». 
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 7 від 06.01.2025р., військовослужбовця за призивом по мобілізації солдата ОСОБА_3 , курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки вважати таким, що 5 січня 2025 року самовільно залишив військову частину.
За епізодом по ст. 185 ч.4 КК України . 
6 лютого 2026 року, за повідомленням ОСОБА_5 були внесені відомості до ЄРДР за № 12026042120000179 про те, що 5 лютого 2026 року, за місцем його проживання невстановленою особою таємно, шляхом вільного доступу викрадено належне йому майно. Правова кваліфікація дій визначена за ст. 185 ч.4 КК України. 
Потерпілим ОСОБА_5 , добровільно було надано товарний чек на придбання колонки портативної арт. № 79198, Havit HV - SK872BT, та видаткову накладну № 45018 від 13.07.2025 року про придбання мобільного телефону Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 . 
Згідно висновку експерта № 314 від 24.02.2026 року, ринкова вартість з урахуванням зносу становить: телефону Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 – 3177,60 гривень; силіконового протиударного чохла чорного кольору - 237,00 гривень; колонки портативної, арт. № 79198, Havit HV - SK872BT, чорного кольору - 417,78 гривень. 
Під час огляду місця події а саме квартири АДРЕСА_4 , було оглянуто місце перебування викраденого майна, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 19 лютого 2026 року з фототаблицею. 
Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , останній знаходячись за місцем свого проживання показав де саме знаходилося викрадене майно, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2026 року з фототаблицею. 
Під час огляду ПТ «Ломбард «Національний» ТОВ «Лендінг Кепітал» і Компанія» розташованого по провулку Парусному , 9 в місті Дніпрі, було виявлено та вилучено телефон Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який запаковано до спецпакету, та специфікацію до договорів 1,2 № Т00073068/04 від 27.01.2026 року, що зафіксовано в протоколі проведення огляду від 17 лютого 2026 року з фототаблицею. Вилучені речі в подальшому визнані речові докази. 
Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_7 серед інших впевнено впізнав чоловіка на фото 3 ( ОСОБА_8 ) як чоловіка який 27.01.2026 року здав під заставу мобільний телефон Xiaomi Redmi 8, що зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 лютого 2026 року. 
Постановою прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Дніпра від 26 лютого 2026 року, кримінальні провадження № 62025170030010919 від 9.06. 2025 року за ст. 407 ч.5 КК України та кримінальне провадження № 12026042120000179 від 06.02.2026 року за ст. 185 ч.4 КК України , були об`єднані в одне провадження № 62025170030010919 від 9.06. 2025 року за ст. 407 ч.5, ст. 185 ч.4 КК України. 

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:
-ч.4 ст.185 КК України, оскільки він умисно, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.
- ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану. 

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Так ОСОБА_3 раніше будучи судимий, скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів в період іспитового строку. Провину свою визнав, однак у скоєному не розкаявся. В міських диспансерах на обліку не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо. 
Крім цього, суд враховує що обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, та виконуючи обов`язки військової служби під час воєнного стану повинен дотримуватися Військової присяги , віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків. Натомість, самовільно залишивши місце служби під час воєнного стану, обвинувачений не лише подає ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, а і підриває авторитет та моральний облік військовослужбовця Збройних сил України в цілому.
Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, не встановлено. 
Обтяжуючі провину обставини передбачені ст. 67 КК України – рецидив злочину.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину“ (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям“ (абзац четвертий підпункту 4.2).
За таких даних про особу обвинуваченого, обставин скоєного кримінального правопорушення, суд, вважає що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в розмірі передбаченому санкцією статті кримінального закону, оскільки не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75,76 КК України.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.
Вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року, ОСОБА_3 було засуджено за ст.ст. 309 ч.1, 75,76 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням на 1 рік. 
Кримінальне правопорушення передбачене ст. 407 ч.5 КК України, ОСОБА_3 скоїв 5 січня 2025 року, тоб то до винесення вказаного вироку, тому суд на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, по правилам призначення покарання, застосовує принцип повного поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року більш суворим наново призначеним покаранням.
Кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.4 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив після винесення вироку Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року. 
Суд на підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до наново призначеного покарання за теперішнім вироком, вважає за необхідне частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року. 
Правова позиція з приводу процесу призначення покарання висловлена в постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к; провадження № 51-830 км18) 

26 лютого 2026 року, ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України. 
Ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 27 лютого 2026 року, відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було продовжено ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20 квітня 2026 року , строком до 18 червня 2026 року. 
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 лютого 2026 року по день винесення вироку, із розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
На підставі ст.ст.124-126 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 314 від 24.02.2026 року в розмірі 424,08 гривні .
Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 407 ч.5, ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання:
-за ст. 407 ч.5 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, застосував принцип поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року більш суворим наново призначеним покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років.
-за ст. 185 ч.5 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до наново призначеного покарання частково у вигляді 6 місяців позбавлення волі, приєднати не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 місяців. 
Строк відбуття покарання рахувати з 30 квітня 2026 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до ст. 72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення з 26 лютого 2026 року по 29 квітня 2026 року включно із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення. 

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін – тримання під вартою. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 314 від 24.02.2026 року в розмірі 424,08 гривні. 
Речові докази:
- специфікацію до договорів 1,2 № Т00073068/04 від 27.01.2026 року, яка зберігається в матеріалах справи - залишити зберігати в матеріалах справи. 
- телефон Xiaomi Redmi 8, оперативна пам`ять 3/32GB ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який згідно квитанції № 574, зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області – повернути потерпілому ОСОБА_5 як належне йому майно. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1