ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2026 р.  Справа № 911/1265/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Кор Логістик", с. Муроване, Шептицький район (до цього - Червоноградський район), Львівська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Техно", м. Буча, Бучанський район, Київська область
про стягнення 31 000, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Кор Логістик" звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Техно" про стягнення 31 000, 00 грн основної заборгованості за виконане перевезення.
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати за надані послуги з вантажних перевезень відповідно до разового договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом № СТ00000091 від 26.01.2026 р. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.05.2026 р. відкрито провадження у справі № 911/1265/26 за позовом ТОВ "Транс-Кор Логістик" до ТОВ "Стиль Техно" про стягнення 31 000, 00 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.
Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд – 

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 р. між позивачем (надалі – Перевізник) та відповідачем (надалі – Експедитор) було укладено разовий договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом № СТ00000091 (надалі - Договір), згідно зі змісту якого сторони визначили основні умови організації перевезення за маршрутом – Україна, обл. Дніпропетровська, м. Дніпро, вул. Тернова 3Б – Україна, обл. Львівська, м. Львів, вул. Хмельницького 302.
Відповідно до розділу Вартість перевезення Договору вартість перевезення складає 31 000, 00 грн з ПДВ 20%.
Розділом Порядок і строки оплати Договору передбачено, що строк оплати 15-20 банківських днів після отримання оригіналів документів і реєстрації податкової накладної. Платіжний день – п`ятниця.
Розділом Умови оплати транспортних послуг Договору визначено строк оплати за надані послуги з перевезення у безготівковому платежі протягом 2-3 днів по отриманню оригіналів документів. 
Згідно з п. 5) Договору Перевізник зобов`язується протягом шести днів з моменту розвантаження надіслати Експедитору документи, передбачені даною заявкою та договором, які свідчать про належне виконання перевезення (рахунок, акт надання послуг – 2 примірники, ТТН з відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу без зауважень, податкова накладна, зареєстрована в ЄРПН).
На виконання умов разового договору-заявки позивачем у січні 2026 р. було надано відповідачу послуги з вантажних перевезень на загальну суму 31 000, 00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт № 0070 від 28.01.2026 р. на суму 31 000, 00 грн, товарно-транспортною накладною № ДУЦ083326 від 27.01.2026 р., рахунком № 0070 від 28.01.2026 р. у загальному розмірі 31 000, 00 грн, податковою накладною № 73 від 28.01.2026 р. на суму 31 000, 00 грн, наявними у матеріалах справи.
У січні 2026 р. позивач направив відповідачу пакет оригіналів документів для оплати за надані послуги з вантажних перевезень, а саме: рахунок № 0070 від 28.01.2026 р. на суму 31 000, 00 грн, акт виконаних робіт № 0070 від 28.01.2026 р. на суму 31 000, 00 грн, товарно-транспортну накладну № ДУЦ083326 від 27.01.2026 р., податкову накладну № 73 від 28.01.2026 р. Факт направлення вищезазначених документів відповідачу підтверджується експрес-накладною № 59001566129222 від 30.01.2026 р., наявною в матеріалах справи.
У березні 2026 р. позивач повторно направив відповідачу пакет оригіналів документів для оплати за надані послуги з вантажних перевезень, що підтверджується експрес-накладною № 59001604755021 від 19.03.2026 р., трекінгом поштового відправлення № 9001604755021.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.
Згідно з ч. 1 ст. 509 цього ж кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 901 цього ж кодексу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 908 цього ж кодексу визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
2. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 909 цього ж кодексу за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
2. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.
3. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
4. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.
Відповідно до ст. 530 цього ж кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з положеннями ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо оплати за надані послуги з вантажних перевезень не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 31 000, 00 грн, що підтверджується разовим договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом № СТ00000091 від 26.01.2026 р., актом виконаних робіт № 0070 від 28.01.2026 р. на суму 31 000, 00 грн, товарно-транспортною накладною № ДУЦ083326 від 27.01.2026 р., рахунком № 0070 від 28.01.2026 р. у загальному розмірі 31 000, 00 грн, податковою накладною № 73 від 28.01.2026 р., іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18.
У процесі розгляду справи, відповідачем у відповідності до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виконання ним у встановлений договором строк і станом на час розгляду справи свого обов`язку по оплаті за надані послуги з вантажних перевезень згідно з разовим договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом № СТ00000091 від 26.01.2026 р.
Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 31 000, 00 грн за разовим договором-заявкою на перевезення вантажів автомобільним транспортом № СТ00000091 від 26.01.2026 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Крім цього, позивач просить покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200, 00 грн.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 9 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Частиною 3 ст. 130 цього ж кодексу передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Як вбачається із матеріалів справи, у процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не було подано суду відповідного клопотання із належним обґрунтуванням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Відповідно до п. 1.1., 2.1.-2.3. Договору про правову допомогу від 27.04.2026 р., укладеного між Адвокатським бюро «Лози» (надалі – Повірений) та ТОВ «Транс-Кор Логістик» (надалі - Довіритель), за цим Договором Повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: Надати правову допомогу у спорі, що виник із ТОВ «Стиль Техно». З цією метою: 1. Здійснити огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням (2 год.). 2. Провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу (0,5 год.). 3. Здійснити аналіз судової практики (0,5 год.). 4. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (6 год.). 5. Вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (2 год.) (п. 1.1.).
2.1. За здійснення дій, що визначені у п. 1.1. цього Договору, Довіритель сплачує Повіреному винагороду у розмірі 7 200, 00 грн.
2.2. Розрахунок здійснюється в наступному порядку: кошти у вказаній в п. 2.1. сумі сплачується повіреному в момент направлення до суду підготовленої позовної заяви.
2.3. При задоволенні позову Повірений отримує від Довірителя премію (гонорар успіху) в сумі 2 000, 00 грн.
Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9 200, 00 грн (що складає 7 200, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 2 000, 00 грн премії (гонорару успіху) при задоволенні позову) підтверджуються договором про правову допомогу від 27.04.2026 р., укладеним між Адвокатським бюро «Лози» та ТОВ «Транс-Кор Логістик», актом № 02-04 приймання-передачі наданих послуг від 29.04.2026 р. на загальну суму 7 200, 00 грн, квитанцією до прибуткового касового ордера № 07-04 від 29.04.2026 р., довіреністю б/н від 27.04.2026 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 507 від 16.05.2008 р., наявними у матеріалах справи.
За таких обставин, понесені ТОВ «Транс-Кор Логістик» судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Стиль Техно» про стягнення 31 000, 00 грн, відповідно до ст. ст. 126, 129, 130 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Техно" (08292, вул. Заводська, буд. 1, м. Буча, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 32826621) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Кор Логістик" (80050, вул. Шевченка, буд. 28, с. Муроване, Шептицький район (до цього - Червоноградський район), Львівська область; ідентифікаційний код 45636400) 31 000 (тридцять одна тисяча) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості та судові витрати 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 (сорок) коп. судового збору, 9 200 (дев`ять тисяч двісті) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца