Справа № 489/3037/26 
Провадження № 3/489/790/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова
іменем України
05 травня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, що надійшла з УПП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА №4885028 від 03.06.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн, постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.03.2018 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №628050 від 30.03.2026, 30.03.2026 о 18:30 год у с. Коблеве, на 57 км а/д М-14, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1"а" ПДР України, керував транспортним засобом "HONDA ACCORD", д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №628034 від 30.03.2026, 30.03.2026 о 18:30 год у с. Коблеве, на 57 км а/д М-14, ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», керував транспортним засобом "HONDA ACCORD", д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Інгульського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.02.2021 у ВП №60672730.
ОСОБА_1 в судове засідання 05.05.2026 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином судовою повісткою, смс-повідомленням, повідомленням у додатку «Вайбер» та оголошенням на сайті судової влади. 
Для захисту своїх прав 01.05.2026 ДогарєвМ.В. залучив захисника, адвоката Сорочаана Є.В., який ознайомився з матеріалами справи, проте до суду також не з`явився, обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин, а також письмових заперечень проти протоколів не подавав.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». 
При цьому, ОСОБА_1 відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно нього, що підтверджується змістом протоколів про адміністративне правопорушення, з якими його ознайомлювали поліцейські, в яких зазначено про те, що протоколи направляються для розгляду до вказаного суду, а також він повідомлявся про розгляд справи даним судом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протоколи, яка обізнана про те, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно неї перебувають на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи та мати змогу заперечувати проти інкримінованого правопорушення. 
Також відповідно до ст. 6 Конвенції із захисту прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні.
Отже, оскільки від особи та її захисника не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та останні мали достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколів про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника.
Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справ та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справ, то він може вирішити такі справи. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справ є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи її захисника, а можливість вирішення справ у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справ про адміністративне правопорушення вказаних категорії не є обов`язковою.
Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя доходить висновку про можливість та доцільність розгляду справ у відсутність особи, відносно якої складено протоколи, та її захисника.
Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протоколи про адміністративні правопорушення; копію постанови серії ЕНА №4885028 від 03.06.2025, копію постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.03.2018 у справі №490/12/18; довідки УПП в Миколаївській області від 31.03.2026; копію постанови Інгульського ВДВС у м. Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.02.2021 у ВП №60672730; переглянувши відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських), суддя дійшов таких висновків.
Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
З постанови Інгульського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.02.2021 у ВП №60672730 слідує, що відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_2 .
Згідно з п. 2.1"а" Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобами.
При цьому з досліджених відеозаписів вбачається, що після повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 про причини керування ним транспортним засобом при наявності постанови державного виконавця від 12.02.2021 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, останній повідомляв, що вирішення вказаного питання вирішується в судовому порядку та жодним чином не вказував про те, що не є обізнаним про встановлене щодо нього обмеження, що, у свою чергу, свідчить про наявність прямого умислу у ОСОБА_1 на керування транспортним засобом, за вказаних у протоколі обставин, при встановленому щодо нього тимчасовому обмеженні у праві керування транспортним засобами. 
Частиною п`ятою ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року. 
Відповідно до постанови серії ЕНА №4885028 від 03.06.2025, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн за фактом керування ним 03.06.2025 транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.03.2018 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Постанова суду набрала законної сили 29.03.2018.
Згідно з довідками УПП в Миколаївській області від 31.03.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 , видане 04.12.2003. Після позбавлення права керування постановою від 06.03.2018 посвідчення водія здане на зберігання до ТСЦ МВС, теоретичний та практичний іспит щодо поновлення права керування транспортними засобами не складав. 
З відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських вбачається, що за вказаних у протоколах обставин ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та на вимогу поліцейських не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а також не заперечував, що був позбавлений права керування транспортними засобами, після чого посвідчення водія повторно не отримував.
Також при складенні протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився з їхнім змістом без будь-яких зауважень з приводу інкримінованих йому правопорушень, про що свідчать підписи останнього у відповідних графах протоколів та не виклав жодних заперечень проти них.
Крім того, зміст відеозаписів свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. При цьому, тривалість та зміст відеозаписів дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин скоєних правопорушень.
Також складені протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. ОСОБА_1 в тексті протоколів не виклав будь-яких заперечень проти інкримінованих йому правопорушень.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та повторно протягом року керувала транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованих їй правопорушень та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинені діяння.
Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (повторно притягується), обставини вчинення адміністративних правопорушень, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке, на переконання судді, є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених особою, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про належність транспортного засобу, на якому було вчинено правопорушення, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.
Керуючись статтями 36,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя 
постановив:
Справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №628050 від 30.03.2026 (справа №489/3037/26, провадження №3/489/790/26) та серії ЕПР1 №628034 від 30.03.2026 (справа №489/3040/26, провадження №3/489/791/26) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер №489/3037/26 (провадження №3/489/790/26).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Миколаїв. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001). 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя М.В. Гриненко