Дата документу 08.06.2026
Справа № 334/8023/25
Провадження № 2/334/402/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: 
головуючого судді Добрєва М.В., 
за участі секретаря судового засідання Денисенко Н.В., 
розглянувши в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Казубек Л.Ю. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 46056,29 гривень.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі є споживачами послуг, які Концерн «Міські теплові мережі» надає у квартиру АДРЕСА_1 . Позивачем за вказаною адресою за період з 01.03.2018 по 31.05.2025 було надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 46056,29 гривень. Відповідачами за вказаний період нарахування сплачувались частково, а тому станом на 31.05.2025 сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період становить 46056,29 гривень, яку позивач просить стягнути разом з понесеними ним судовими витратами у вигляді судового збору.
06.04.2026 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Железняком В.К. був наданий відзив, в якому він просив суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_1 у зв`язку із не укладанням з позивачем будь-яких договорів на постачання та отримання комунальних послуг в квартирі АДРЕСА_1 , та не отримував комунальні послуги від позивача в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки за цією адресою не мешкає з травня 2019 року по теперішній час.
Відповідачі ОСОБА_2 відзив на позов не надав.
Ухвалою від 02.10.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.
ОСОБА_1 та його представник позов не визнали, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до довідки позивачів на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Концерном «Міські теплові мережі» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 як на осіб, які є споживачами послуг, які, за адресою: АДРЕСА_2 , надає Концерн «МТМ».
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за вищевказаною адресою, що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 29.09.2025. 
Відповідно до Довідки щодо заборгованості за надані послуги та розрахунку боргу за послуги з постачання ТЕ та ГВП по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивач за період часу з 01.03.2018 до 31.05.2025 надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 46056,29 гривні. 
Відповідачами за вказаний період вартість отриманих послуг сплачувалась частково, а тому станом на 31.05.2025 вони мають заборгованість за спожиті послуги у сумі 46056,29 гривні.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон № 1875-IV), який діяв до 30.04.2019, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Відповідно до ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон № 2189-VIII), який діє з 01.05.2019, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
У ст. 1 Закону № 1875-IV зазначено, що для цілей цього закону власником є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Аналогічні норми містить ст. 1 Закону № 2189-VIII.
Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі – Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;
Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV, ст. 5 Закону № 2189-VIII позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Відповідно до Статуту Концерну «Міські теплові мережі» основним видом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Концерн «МТМ» по відношенню до споживачів є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії, призначеної для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування магістралі теплової мережі та внутрішньо домові розподільні системи.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Суд встановив, що на підставі вищевказаних норм права між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , за яким проводились нарахування.
Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховний Суд України по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013, відповідно до якої відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно зі ст. 19, 25 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-IV, п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII, п. 29 Правил № 630 споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за умови документального підтвердження. 
Крім цього, згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором або законом.
Докази того, що відповідачі звертались до позивача з заявою та підтверджуючими документами про не проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою реєстрації в період виникнення спірних правовідносин, суду не надані.
У зв`язку з відсутністю звернень відповідача з відповідною заявою, нарахування Концерном «МТМ» вартості наданих послуг за адресою: АДРЕСА_2 , проводилось згідно з чинним законодавством, виходячи з розміру затверджених тарифів за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, у тому числі з врахуванням відповідача ОСОБА_1 ..
У зв`язку з зазначеним суд відхиляє аргументи відповідача ОСОБА_1 та його представника щодо безпідставного нарахування позивачем заборгованості відповідачу ОСОБА_1 .
Суд встановив, що свої зобов`язання щодо надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) позивач виконав в повному обсязі, що не спростовується відповідачами. Відповідачі, у свою чергу, порушили свої зобов`язання та своєчасно не вносили оплату за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.03.2018 до 31.05.2025 мають заборгованість у сумі 46056,29 гривні.
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. 
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов необхідно задовольнити повністю та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у сумі 46056,29 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422, 40 гривень в рівних частках.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 76-81, 133, 141, 258, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у сумі 46056 (сорок шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 29 копійок.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рівних частках - по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», місцезнаходження:, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд.137, код ЄДРПОУ 32121458,
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Добрєв М. В.