ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2026 р. Cправа № 902/1584/25  

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни розглянувши без виклику сторін матеріали справи 
за позовом Фермерського господарства "Залужани", 82150, Львівська обл., Дрогобицький р-н, село Вороблевичі, вул. Нижня, будинок 274, ідентифікаційний код юридичної особи 36132945
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт", 23000, Вінницька обл., Жмеринський р-н, місто Бар, вул. Героїв Майдану, будинок 6, кабінет 9, ідентифікаційний код юридичної особи 44212019
про стягнення 488 858,18 гривень

В С Т А Н О В И В: 
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1584/25 за позовом Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору поставки № 19032025/1 від 19 лютого 2025 року, з яких 419 119,02 гривень основного боргу, 15 281,16 гривень інфляційних втрат, 8 831,03 гривень 3% річних та 45 626,97 гривень пені.
07 травня 2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/1584/25, яким провадження у справі № 902/1584/25 у частині позовних вимог Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення 419 119,02 гривень основного боргу закрито, позов Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення 15 281,16 гривень інфляційних втрат, 8 831,03 гривень 3% річних та 45 626,97 гривень пені задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" на користь Фермерського господарства "Залужани" 10 397,67 гривень пені, 15 281,16 гривень інфляційних втрат, 8 740,59 гривень 3% річних та 704,35 гривень судових витрат зі сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 35 229,30 гривень пені, 90,44 гривень 3% річних відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 132,77 гривень покладено на позивача та ухвалено повернути Фермерському господарству "Залужани" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 495,75 гривень.
Повне судове рішення у справі № 902/1584/25 складено 18 травня 2026 року.
25 травня 2026 року до суду від представника позивача надійшла заява №б/н від 22.05.2026 (вх. № 01-30/5276/26 від 25.05.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1584/25.
Ухвалою від 29.05.2026 судом прийнято заяву представника позивача Фермерського господарства "Залужани" №б/н від 22.05.2026 (вх. № 01-30/5276/26 від 25.05.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1584/25 до розгляду, розгляд вказаної заяви постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, повідомлено відповідача про наявність у нього права подати письмові пояснення, заперечення щодо поданої заяви.
Ухвалу суду від 29.05.2026 року надіслано сторонам; про отримання вказаної ухвали сторонами свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.
02.06.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення № б/н від 02.06.2026 (вх. № 01-30/5661/26 від 02.06.2026).
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Положеннями частини 4 статті 244 ГПК України, визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частинами 1, 2 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Позивачем у позовній заяві зазначено, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 20 000,00 гривень.
07 травня 2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/1584/25, яким провадження у справі № 902/1584/25 у частині позовних вимог Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення 419 119,02 гривень основного боргу закрито, позов Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення 15 281,16 гривень інфляційних втрат, 8 831,03 гривень 3% річних та 45 626,97 гривень пені задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" на користь Фермерського господарства "Залужани" 10 397,67 гривень пені, 15 281,16 гривень інфляційних втрат, 8 740,59 гривень 3% річних та 704,35 гривень судових витрат зі сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 35 229,30 гривень пені, 90,44 гривень 3% річних відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 132,77 гривень покладено на позивача та ухвалено повернути Фермерському господарству "Залужани" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 495,75 гривень.
На проголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступну та резолютивну частини рішення долучено до матеріалів справи без їх проголошення.
Повне судове рішення у справі № 902/1584/25 складено 18 травня 2026 року.
Згідно з частиною 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому частиною 4 статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини 8 статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та перебіг процесуального строку відповідно до положень статей 116, 240 ГПК України, останнім днем подання відповідних доказів є 25.05.2026.
25 травня 2026 року до суду від представника позивача надійшла заява №б/н від 22.05.2026 (вх. № 01-30/5276/26 від 25.05.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1584/25.
Представником позивача 22.05.2026 сформовано в підсистемі "Електронний суд" та подано до суду заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу до якої долучено докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, отже зазначена заява подана заявником в межах строків, визначених положеннями статей 129, 240 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 56 942,91 гривень.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Частиною 1, пунктами 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Представником позивача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано до суду разом із заявою від 22.05.2026 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що згідно довіреності від 23.09.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001651 від 16.08.2019, представництво інтересів Фермерського господарства "Залужани" у справі №902/1584/25 здійснював адвокат Янів Михайло Васильович.
23 вересня 2025 року між адвокатським об`єднанням "Паритет Права" в особі керуючого партнера Яніва Михайла Васильовича як виконавцем та Фермерським господарством "Залужани" в особі голови Думича Романа Тарасовича як замовником укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №23/09/2025/3 (далі - договір).
За умовами пункту 1.1. договору замовник доручає виконавцю надавати юридичні послуги (професійну правничу допомогу), а виконавець погоджується надавати замовнику такі послуги згідно з умовами цього договору, а замовник погоджується сплачувати за надані послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 3.1. договору оплата правової допомоги (гонорару) здійснюється за домовленістю сторін та визначається в додатку (додатках) до цього договору.
Відповідно до пункту 3.6. договору сторони також мають право визначати фіксовану вартість юридичних послуг, яка погоджується в момент погодження запиту та оформлюється додатковою угодою до даного договору.
Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2026 року з цього моменту. Дія договору продовжується за угодою сторін (пункт 8.6. договору).
10 листопада 2025 року між адвокатським об`єднанням "Паритет Права" в особі керуючого партнера Яніва Михайла Васильовича як виконавцем та Фермерським господарством "Залужани" в особі голови Думича Романа Тарасовича як замовником укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №23/09/2025/3 від 23.09.2025 (далі - додаткова угода).
За змістом пунктів 1, 2 додаткової угоди сторони погодили, що відповідно до пункту 1.2. договору про надання правової допомоги від 23 вересня 2025 року № 23/09/2025/3 обсяг юридичних послуг є таким: правовий супровід інтересів замовника у Господарському суді Вінницької області, щодо справи за позовом ФГ "Залужани" до ТОВ "АВ Агроекспорт" про стягнення заборгованості по договору поставки № 19032025/1 від 19.02.2025р. (що серед іншого включає: консультування замовника стосовно справи, ознайомлення з матеріалами справи, розробку правової позиції у справі, підготовку позовної заяви, та інших необхідних документів, представництво в судових засіданнях).
Згідно з пунктом 3 додаткової угоди сторони визначили, що надання правової допомоги (юридичних послуг) виконавцем замовнику та її оплата буде відбуватися на наступних умовах:
- послуги по підготовці та подачі позовної заяви до Господарського суду Вінницької області, збору та аналізу доказів, по підготовці та подачі до вказаного суду необхідних процесуальних документів (клопотань, інших документів), складає грошову суму в розмірі - 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гри. без ПДВ і оплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських здати виставлення рахунку.
- послуги по підготовці та подачі відповіді на відзив складає грошову суму в розмірі - 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн. без ПДВ і оплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських здати виставлення рахунку.
- вартість послуг при безпосередній участі замовника в судовому засіданні з складає грошову суму в розмірі - 2 500 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) без ПДВ за 1 (одне) судове засідання і оплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських з дати виставлення рахунку.
- "Гонорар успіху" складає 5 % від суми позовних вимог і складає 24 442,91 грн. без ПДВ і оплачується замовником протягом 10 днів з дати прийняття рішення на користь замовника.
07.05.2026 між адвокатським об`єднанням "Паритет Права" в особі керуючого партнера Яніва Михайла Васильовича як виконавцем та Фермерським господарством "Залужани" в особі голови Думича Романа Тарасовича як замовником підписано акт виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги №23/09/2025/3 від 23.09.2025 (далі - акт).
Згідно з пунктом 1 акту виконавцем виконано, а замовником прийнято наступні послуги за цим договором:
- послуги по підготовці та подачі позовної заяви до Господарського суду Вінницької області - 15 000,00 грн. без ПДВ;
- послуги по підготовці та подачі відповіді на відзив - 5 000,00 грн. без ПДВ і оплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських з дати виставлення рахунку;
- участь адвоката Адвокатського об`єднання "Паритет Права" у судових засіданнях: в кількості 5 судових засіданнях (06.01.2026р., 22.01.2026р., 30.01.2026р., 23.04.2026р., 07.05.2026). Загальна вартість виконаних робіт складає 12 500,00 гри. без ПІДВ (5x2 500,00 грн. без ПДВ).
- гонорар успіху - складає 24 442,91 грн. без ПДВ та сплачується замовником на рахунок адвокатського об`єднання: р/р НОМЕР_1 Банк АТ КБ "ПривагБанк", МФО-305299, протягом 10 днів після набрання рішення законної сили.
Відповідно до пункту 2 акта, замовник підтверджує, що робота виконана, повністю відповідає вимогам замовника, зауважень та претензій до виконавця по якості, обсягу та/або вартості немає.
07.05.2026 адвокатським об`єднанням "Паритет Права" виставлено рахунок на оплату Фермерським господарством "Залужани" юридичних послуг (професійної правничої допомоги) у розмірі 20000,00 гривень.
Згідно з банківською випискою від 22.05.2026 Фермерським господарством "Залужани" сплачено на користь Адвокатського об`єднання "Паритет Права" 20000,00 гривень із зазначенням призначення платежу - оплата за юридичні послуги (професійна правнича допомога) зг. рах. № 07/05/2026/01 від 07.05.2026.
Згідно з вимогами статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у запереченнях щодо заяви позивача про розподіл судових витрат заперечив щодо задоволення вказаної заяви та просив зменшити розмір заявлених витрат до 1436,97 гривень з посиланням на те, що на переконання відповідача заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованою, неспівмірною зі складністю справи та такою, що не відповідає критеріям розумності та необхідності.
Відповідач зауважив, що у позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 20 000,00 грн., водночас у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути 56 942,91 грн, що перевищує попередньо заявлений розмір витрат без належних пояснень щодо причин збільшення розміру витрат.
Також, на переконання відповідача розмір витрат є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, фактичним обсягом наданих послуг та реальним змістом судових засідань, що відбувалися у межах розгляду справи №902/1584/25. Представником відповідача зауважено, що судове засідання 06.01.2026 року завершилось постановленням ухвали про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, без розгляду спору по суті, без дослідження доказів; судове засідання 22.01.2026 не передбачало розгляду справи по суті, зводилось до вирішення процесуального питання щодо поданого відповідачем відзиву та відкладення підготовчого засідання на іншу дату; у судовому засіданні 30.01.2026 судом вирішувались процесуальні питання щодо поновлення строку на подання відзиву, долучення відзиву до матеріалів справи, продовження строку підготовчого провадження та оголошення перерви для подання відповіді на відзив; судове засідання 23.04.2026 завершилось оголошенням перерви для надання сторонами додаткових пояснень без дослідження значного обсягу доказів та лише судове засідання 07.05.2026 року стосувалося безпосереднього розгляду спору по суті, під час якого сторони надали свої пояснення та правові позиції та суд перейшов до ухвалення рішення. На переконання відповідача, з огляду на характер і зміст проведених судових засідань, вартість участі адвоката у розмірі 2 500,00 гривень за одне засідання є необґрунтовано високою та такою, що виходить за межі розумності.
Відповідач зазначив, що згідно з рахунком фактурою №07/05/2026/01 від 07.05.2026 сума наданих юридичних послуг становить 20 000,00 гривень та відповідно до банківської виписки позивач сплатив вказану суму, як і було попередньо заявлено у позовній заяві; у додатковій угоді загальна вартість послуг без урахування "гонорару успіху" становить 32 500,00 грн. (15 000,00 грн. за підготовку та подання позовної заяви, 5 000,00 грн. за підготовку відповіді на відзив та 12 500,00 грн за участь у судових засіданнях) водночас розмір заявленої суми витрат складає 56 942,91 грн, підстави для її збільшення не наведено, що на переконання відповідача додатково свідчить про необґрунтованість та завищеність заявлених витрат на професійну правничу допомогу.
Також, на переконання відповідача, позовну заяву було задоволено частково у розмірі 35 123,77 гривень, що складає 7,1% (35 123,77 (сума задоволених вимог)* 100% /488 858,18 грн (ціна позову) = 7,1% (ваідсоток задоволених позовних вимог)) та з урахуванням пропорційності задоволення позовних вимог сума витрат на послуги адвоката становить на думку відповідача становить: 35 123,77 грн (сума задоволених вимог) * 20 000 грн (сума реальних витрат на правову допомогу) /488 858,18 грн (ціна позову) = 1 436,97 грн., а відтак заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, обсягом фактично виконаних робіт та результатом розгляду спору.
Надаючи оцінку поданим позивачем доказам щодо понесених правничих витрат та наведеним відповідачем доводам судом враховано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, зокрема, у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Така позиція слідує з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховним Судом у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 викладено висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським об`єднанням "Паритет Права" в особі адвоката Яніва Михайла Васильовича послуг з професійної правничої допомоги Фермерському господарству "Залужани" у справі № 902/1584/25.
Судом установлено, що витрати за послугами з підготовки та подачі позовної заяви до Господарського суду Вінницької області, відповіді на відзив підтверджуються матеріалами справи та відповідають умовам укладеного між сторонами договору.
Понесення позивачем витрат з надання правової допомоги (юридичних послуг) виконавцем замовнику за послугою "гонорару успіху" відповідає умовам укладеного між сторонами договору. 
Також із протоколів судових засідань вбачається надання представником позивача послуг щодо представництва інтересів позивача у судових засіданнях 06.01.2026, 22.01.2026, 30.01.2026, 23.04.2026, 07.05.2026.
Доводи відповідача щодо перевищення позивачем розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу над розміром витрат заявлених у попередньому розрахунку судом відхиляються.
За змістом частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно частини 6 статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 гривень, водночас за актом прийняття послуг правничої допомоги загальна вартість наданих послуг становить 56 942,91 гривень, з яких сума перевищення становить 36 942,91 гривень, що складає вартість послуг за участь у судових засіданнях та гонорар успіху.
Суд зауважує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Відповідачем не доведено, що зазначення позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку правничих витрат у сумі 20 000,00 гривень та заявлення до стягнення 56 942,91 гривень позбавило відповідача можливості викласти свої заперечення щодо вимог, які він вважає необґрунтованими та довести неспівмірність заявлених до стягнення витрат.
Також судом відхиляються доводи відповідача щодо участі представника позивача у судових засіданнях у справі № 902/1584/25 та неспівмірністю розміру таких витрат із фактичним обсягом наданих послуг та реальним змістом судових засідань, що відбувалися у межах розгляду справи № 902/1584/25.
Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 викладено правовий висновок, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Надання правової допомоги стороні у справі адвокатом, зокрема шляхом участі у судових засіданнях є визначеним статтями 42, 56, 58 ГПК України правом позивача.
За змістом частини 3 статті 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи, оголошення перерви у судовому засіданні є правом суду та здійснюється ним на власний розсуд, з урахуванням конкретних обставин у справі для забезпечення додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків.
Щодо вартості наданих послуг та надання позивачем доказів оплати лише частини наданих адвокатом послуг суд зауважує, що визначення сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги вартості таких послуг є правом сторін договору та не суперечить свободі договору. 
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховним Судом звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
У свою чергу, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 19.07.2022 у справі № 910/6807/21.
Водночас, суд погоджується з доводами відповідача щодо неспівмірності заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи.
Суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін під час розгляду спраи; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, суд констатує, що за своєю категорією (спір про стягнення заборгованості за договором поставки) ця справа не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується правовою кваліфікацією спірного договору, аналізом доказів, чітко врегульована нормами права і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи з урахуванням незмінності правової позиції сторони впродовж розгляду справи.
Суд звертає увагу, що акт приймання - передачі наданих послуг, підписаний позивачем та адвокатом не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 56942,91 гривень не відповідають критерію розумності їх розміру та не є співмірними зі складністю справи.
З огляду на викладене, враховуючи критерії реальності, співмірності та розумності витрат на правову допомогу, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення з відповідача з 56942,91 гривень до 20 000,00 гривень, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача в частині розподілу/стягнення 36 942,91 гривень витрат на професійну правничу допомогу cлід відмовити.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (відповідача).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З урахуванням викладеного, розподілу підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 гривень.
Положеннями частин 4 статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Доводи відповідача щодо задоволення 7,1 % заявлених позовних вимог та що такий відсоток є підставним для розподілу правничих витрат судом відхиляються.
Суд зауважує, що провадження у справі в частині вимог Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення 419 119,02 гривень основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України. 
Відсоток вказаних вимог складає 85,73% (419119,02 гривень - сума вимог провадження у справі № 902/1584/25 щодо яких закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України) х 100 / 488 858,18 = 85,73%). 
Судом установлено, що погашення суми основного боргу у розмірі 419 119,02 гривень відповідач здійснив після звернення позивача з позовом (21.11.2025), що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 231 від 08.04.2026 на суму 419 119,02 гривень.
Як убачається із судового рішення, позовні вимоги у справі № 902/1584/25 задоволені частково з підстав зменшення судом пені (у частині стягнення 24 261,24 гривень пені) та частково з підстав їх необгрунтованості (у частині стягнення 10 968,06 гривень пені та 90,44 гривень 3% річних). 
При цьому, судом визнано обгрунтованим нарахування за договором поставки №19032025/1 від 19.02.2025 пені у розмірі 34 658,91 гривень, інфляційних втрат у розмірі 15 281,16 гривень та 3% річних у розмірі 8740,59 гривень.
Таким чином, відсоток обгрунтовано заявлених позивачем позовних вимог складає 97,74% (477 799,68 гривень (обгрунтовано заявлені позовні вимоги) х 100% / 488 858,18 гривень (заявлені позовні вимоги) = 97,74%); відсоток позовних вимог у задоволенні яких відмовлено з підстав їх необгрунтованості складає 2,26% (11058,50 гривень (вимоги у задоволенні яких відмовлено з підстав їх необгрунтованості) х 100% / 488 858,18 гривень (заявлені позовні вимоги) = 2,26%).
Здійснюючи розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що такий розподіл має бути здійснений з урахуванням критеріїв, яким керувався суд під час розподілу між сторонами витрат на сплату судового збору, а саме в частині суми обгрунтованих позовних вимог, у тому числі в частині вимог провадження за якими закрито та в частині зменшення судом суми неустойки, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача, у решті вимог - на позивача.
Приймаючи до уваги, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.05.2026 року у справі № 902/1584/25 позовні вимоги Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" задоволені частково, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 548,00 гривень покладаються на відповідача, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 452,00 гривень покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Фермерського господарства "Залужани" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/1584/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" (23000, Вінницька обл., Жмеринський р-н, місто Бар, вул. Героїв Майдану, будинок 6, кабінет 9, ідентифікаційний код юридичної особи 44212019) на користь Фермерського господарства "Залужани" (82150, Львівська обл., Дрогобицький р-н, село Вороблевичі, вул. Нижня, будинок 274, ідентифікаційний код юридичної особи 36132945) 19 548,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
4. У задоволенні решти вимог Фермерського господарства "Залужани" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Агроекспорт" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36 942,91 гривень - відмовити.
5. Судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 452,00 гривень покласти на позивача.
6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
8. Примірник додаткового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 17 червня 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи; 
2,3 - позивачу, відповідачу до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.