Справа № 560/3195/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

11 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що йому було протиправно відмовлено у звільненні з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із необхідністю здійснення догляду за хворою матір`ю, що підтверджено висновком ЛКК. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки ним подано всі документи, передбачені законом для звільнення з військової служби за сімейними обставинами.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що подані позивачем документи не підтверджують належним чином обставин, які дають підстави для звільнення з військової служби за сімейними обставинами.
Вказує, позивач не надав документів, що підтверджують наявність інвалідності І чи ІІ групи у його матері. Крім того, прізвище особи, яка потребує постійного догляду, у наданих позивачем документах відрізняється від прізвища матері позивача, яке зазначено в свідоцтві про народження ОСОБА_1 .
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.
18.01.2026 позивачем було подано рапорт (який надіслано засобами електронного зв`язку через ІНФОРМАЦІЯ_1 ) командиру військової частини НОМЕР_1 на звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із сімейними обставинами (необхідність здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за висновком лікарсько-консультативної комісії №2371 від 09.09.2025, довідки ЛКК №є2370 від 09.09.2025 КНП «Ярмолинецький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Ярмолинецької селищної ради потребує постійного стороннього догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, з додатками завіреними нотаріально:
- копія висновку ЛКК №2371 від 09.09.2025 на 1 арк.;
- копія довідки ЛКК №2370 від 09.09.2025 на 1 арк.;
- копія акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №206 від 21.10.2025 на 2 арк.;
- копії ідентифікаційного коду та паспорта матері на 2 арк.;
- копія пенсійного посвідчення матері серії НОМЕР_2 на 1 арк.;
- копія свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_3 на 1 арк.;
- витяг з реєстру територіальної громади проживання матері на 1 арк.;
- витяг з реєстру територіальної громади проживання позивача на 1 арк.; 
- копія нотаріально завіреної заяви матері позивача від 16.10.2025 на 1 арк.;
- копія свідоцтва про смерть батька позивача серії НОМЕР_4 .
04.02.2026 надійшла відповідь від відповідача щодо розгляду рапорту позивача, якою повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення рапорту про звільнення з військової служби, а саме відсутні документи про те, що матір позивача є особою з інвалідністю, яка потребує догляду. 
Позивач не погодився з таким рішенням відповідача та звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє станом на дату розгляду справи.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
За змістом частини першої та третьої статті 1 цього Закону Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.
За змістом п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Пунктом 3 ч.12 ст. 26 Закону №2232-XII передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, з наведених підстав військовослужбовець звільняється з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю I чи II групи. 
Спір у цій справі виник у зв`язку з відмовою відповідача у звільненні позивача з військової служби на підставі п.п. «г» п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Підставою для такої відмови стало, як встановлено судом, слугувало ненадання військовослужбовцем (позивачем у справі) до рапорту про звільнення документів, які підтверджують інвалідність І чи ІІ групи матері позивача.
Слід зазначити, що до позовної заяви як і до рапорту позивачем додані документи, на підставі яких він обґрунтовує необхідність звільнення з військової служби по догляду за ОСОБА_2 , а саме:
- довідка лікарської консультативної комісії №2370 від 09.09.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіослероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 3 ст., ризик високий. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. у вигляді стійкого цереброастенічного синдрому. Остеоартроз колінних суглобів ІІ ступеня з порушенням функцій ходьби;
- висновок №2371 від 09.09.2025, виданий ОСОБА_3 в тому, що їй рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі;
- акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 21 жовтня 2025 року №206.
Суд звертає увагу на те, що прізвище особи, яка потребує постійного догляду, у вказаних вище довідці та висновку відрізняється від прізвища матері позивача, яке зазначено в свідоцтві про народження ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 12.9 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454 (далі - Інструкція №170) передбачено, що документи на звільнення військовослужбовців з військової служби надсилаються безпосередньо до служби персоналу, підпорядкованій посадовій особі, яка має право на звільнення такого військовослужбовця з військової служби, у таких випадках звільнення: за підставами, передбаченими пунктами «б», «в», «д», «є» частини третьої, підпунктами «г», «е», «є» пункту 1, підпунктами «б», «г», «д», «е» пункту 2 частини четвертої, підпунктами «а»-«в», «ґ», «к», «р» пункту 1, підпунктами «а»-«в», «ґ», «й», «к», «п», «р» пункту 2, підпунктами «а», «б», «г», «д» пункту 3 частини п`ятої, підпунктами «а»-«в», «ґ», «й» пункту 1, підпунктами «а», «б», «г», «і», «й» пункту 2, підпунктами «а», «б», «г», «ґ» пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якщо звільнення відбувається за бажанням військовослужбовця.
Згідно з вимогами підпункту 26 пункту 5 додатку 19 до Інструкції у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи до подання про звільнення військовослужбовця подаються: 
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946; 
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.
Як вбачається з поданого рапорту та позову, позивач не надав документів, зазначених в пп.26 п.5 додатку №19 до Інструкції, а саме документів, що підтверджують наявність інвалідності І чи ІІ групи у ОСОБА_2 .
З огляду на викладене суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби, додавши до нього повний перелік документів, передбачених законодавством.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 ) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський