133/110/26
2/133/141/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України

05.06.26 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Дурач О.А.
за участю секретаря Блащук Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Козятин Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача – адвокат Кучер Ганна Миколаївна (адреса місцезнаходження: Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Пилипа Орлика, буд. 12, офіс 307) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (адреса місцезнаходження: 22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Пилипа Орлика, буд. 5) про визнання батьківства, -
ВСТАНОВИВ:
15.01.2026 року, до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява позивача ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Кучер Ганна Миколаївна, до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства.
27.01.2026 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 
12.03.2026 р. справу призначено до судового розгляду.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 ( надалі Відповідач -1) є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , які проживали разом в Закарпатській області Межгірському районі в селі Майдан, спільне життя у них не склалося і з 2002 року вони фактично припинили шлюбні відносини та мати переїхала проживати в село Комсомольське ( нині Махнівка) Хмільницького району Вінницької області, отже з 2002 року хоча і перебували до 2006 року у зареєстрованому шлюбі, але проживали окремо спільного господарства не вели подружніх стосунків не підтримували та ніколи не зустрічалися. 
З лютого 2005 році Відповідач -1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 ( надалі Відповідач по справі ), вела з ним спільний побут та мала взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. Від спільного проживання у фактичних шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_1 , ( надалі Позивач по справі ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що видане Комсомольською сільською радою Козятинського району Вінницької області, відповідний актовий запис про народження № 42, в графі «батько» вказано - ОСОБА_4 , в графі «мати» вказано - ОСОБА_5 . 
Оскільки, на момент зачаття та народження дитини, Відповідач-1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , та шлюб між ними не було розірвано, його записано батьком дитини, на підставі ч.1 ст.122 СК України, хоча на момент державної реєстрації народження дитини Відповідач -1 достеменно знала що він не є біологічним батьком дитини. 
21.03.2006 року шлюб між Відповідачем-1 та ОСОБА_4 було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.03.2006 року серії НОМЕР_2 .
20.09.2011 року між Відповідачем -1 та Відповідачем-2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.09.2011 року серії НОМЕР_3 , виданого Комсомольською сільською радою Козятинського району Вінницької області. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Семенівське Можайського району Московської області ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане на території рф.
На даний час, враховуючи, що ОСОБА_4 , який вказаний у свідоцтві про народження дитини батьком помер, а Позивач має намір відновити своє родове прізвище та носити прізвище свого біологічного і фактичного батька, який його виростив і виховав, іншого батька він не знає ніколи не бачив не зустрічався та не спілкувався, виникла необхідність у зверненні його до суду з даним позовом про визнання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. 
Відповідно до висновку про біологічне батьківство, ліцензованої лабораторії « GENECODE diagnostics»( ліцензія на діяльність з медичної практики відповідно до Закону України «Про ліцензування медичної практики» від 31.10.2023 року № 1887 ) лабораторний номер аналізу HID 25-0033134 апріорна ймовірність батьківства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 99,99985838%. 
Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; зобов`язати Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини - відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянина України, вчиненого Виконкомом Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області за № 42 від 08.12.2005 року, де у відомостях про батька вказати батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по-батькові та ім`я залишити без змін.
В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, надали заяви, згідно яких просять розгляд справи проводити за їх відсутністю, позовні вимоги позивач підтримує, відповідачі позов визнають. Третя особа не надала заперечень проти задоволення позовних вимог, просили розгляд справи провести за відсутністю. Суд вважає можливим розглянути дане провадження за відсутністю позивача, його представника, відповідачів та їх представника, представника третьої особи на підставі поданих ними заяв.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Згідно зі ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Аналіз наведених норм свідчить, що у сімейному законодавстві України втілена презумпція шлюбного походження дитини, яка полягає в тому, що дитина, яка зачата і народжена або лише народжена у шлюбі, походить від подружжя, що перебуває в цьому шлюбі.
Зважаючи на те, що дитина ОСОБА_8 була народжена ОСОБА_9 до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з ОСОБА_10 , то відповідач ОСОБА_10 відповідно до приписів ст. 133 СК України був записаний батьком ОСОБА_11 .
Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду, яка є релевантною при вирішення позову щодо батьківства позивача у відношенні дитини ОСОБА_12 .
Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 
Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК України).
Згідно п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Верховний Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства (Постанов Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 202/5601/18 (провадження № 61-18654св20)).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.
У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.
Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Спір про визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини.
Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 (надалі Відповідач -1) є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_4 .
В той же час ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . Даний шлюб розірвано 21.03.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлбюбу серії НОМЕР_5 .
20.09.2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.09.2011 року серії НОМЕР_3 , виданого Комсомольською сільською радою Козятинського району Вінницької області, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». 
ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Семенівське Можайського району Московської області ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане на території рф.
Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Пунктом 9 вищевказаної Постанови ПВСУ передбачено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування у даній справі є наявність кровного споріднення між позивачем та ОСОБА_2 .
Відповідно до висновку про біологічне батьківство, ліцензованої лабораторії « GENECODE diagnostics»( ліцензія на діяльність з медичної практики відповідно до Закону України «Про ліцензування медичної практики» від 31.10.2023 року № 1887 ) лабораторний номер аналізу HID 25-0033134 апріорна ймовірність батьківства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 99,99985838%. 
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12,13,81,206, 223,263-265,268 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), представник позивача – адвокат Кучер Ганна Миколаївна (адреса місцезнаходження: Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Пилипа Орлика, буд. 12, офіс 307) до ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (адреса місцезнаходження: 22100, Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Пилипа Орлика, буд. 5) про визнання батьківства, - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.
Внести зміни до актового запису про народження дитини, вчиненого Виконкомом Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області за № 42 від 08.12.2005 року - відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське Козятинського району Вінницької області, громадянина України, де у відомостях про батька вказати батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по-батькові та ім`я залишити без змін.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Дурач