Справа № 128/2284/24

РІШЕННЯ
Іменем України

22 червня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області 
в складі: 
головуючого – судді Бондаренко О.І.
при секретарі Нагірняк Т.А.
без участі сторін, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «СГ «ТАС» (приватне), ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, 

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до АТ «СГ «ТАС» (приватне), ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги наступним. 
08.11.2023 року, близько 13:45 год. водій ОСОБА_3 , 1983 року народження, керуючи технічно справним автомобілем «SUZUKI VITARA», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Гнівань в напрямку вул. Юзвинська с. Агрономічне, на перехресті вул. Юзвинська та автодороги Вінниця-Гнівань, що організовано круговим рухом, під час вибору безпечної швидкості не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху, де з необережності допустила зіткнення із автомобілем «TOYOTA AVALON», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , 1993 року народження. Внаслідок даного ДТП, автомобіль «TOYOTA AVALON» в подальшого зіткнувся із автомобілем «LEXUS IS 220D», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , 1984 року народження, який в цей момент перебував у нерухому стані позаду автомобіля «TOYOTA AVALON». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, а автомобіль, яким вона керувала «TOYOTA AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 - зазнав значних механічних ушкоджень.
Внаслідок вищезазначених неправомірних дій було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2023 року за №12023020050000587 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 14.11.2023 року в рамках кримінального провадження від 08.11.2023 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на належний ОСОБА_1 , транспортний засіб марки “TOYOTA” модель “AVALON” 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
В ході слідства встановлено, що відповідно до висновку експерта №928/974 позивачка - ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому основи середньої фаланги 4-го пальця правої кисті без зміщення кісткових уламків; синці на тильній поверхні правої кисті, у верхньому внутрішньому квадраті правої молочної залози, на передній поверхні правого стегна на передній поверхні правої гомілки, на передній поверхні лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_2 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку із чим, тілесні ушкодження отримані водієм ОСОБА_2 під час розвитку події ДТП не відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому склад кримінального правопорушення відсутній.
21.12.2023 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області у справі №128/5118/23 визнано винуватою ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 02.01.2024 року.
В подальшому позивач звернувся до сервісного центру Toyota ТОВ «Преміум Мотор» у м. Вінниця з метою ремонтування свого авто.
Відповідно до виставленого сервісним центром рахунку №СПМ-К-Е06015 від 04.03.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 становить 1 166 432,61 грн. з ПДВ.. й вартість проведення даної калькуляції та перевірки автомобіля після ДТП становить 5 100 грн.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUZUKI VITARA» д.н.з. НОМЕР_1 . на момент ДТП була застрахована в ПАТ СГ «ТАС», Поліс АТ4498503 з програмою «Автоцивілка Плюс» з лімітом майнової відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000, 00 грн., франшиза 0 грн.
Згідно відповіді на адвокатський запит №б/н від 15.05.2024 року за умовами Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 17.10.2023 №FA-00277504, страхова сума за програмою «Автоцивілка плюс» (з додатковим асистентом) становить 1 050 000, 00 грн.
08.03.2024 року на замовлення страховика було проведено автотоварознавче дослідження майна «TOYOTA Avalon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП та ринкової вартості в пошкодженому стані, на дату ДТП, що виконаний ФОП ОСОБА_5 .
Відповідно висновків Звіту №47-R/l4/03 від 08.03.2024 року: Ринкова вартість майна «TOYOTA Avalon» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , складає: 630 117,51 грн.; Ринкова вартість пошкодженого майна «TOYOTA Avalon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає: 189 681,28 грн. в т.ч. ПДВ.
02.04.2024 року страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну на загальну суму 440 436,23 грн.
Аналізуючи вищевикладене, розмір вже виплаченого страхового відшкодування не покриває витрати на ремонт авто, до того ж вартість ремонтування автомобіля є непідйомною для позивача, а тому, станом на дату подання позову автомобіль залишається невідремонтований, механічні ушкодження не усунуті. Додатково зазначають, що винуватиця у ДТП, що сталася 08.11.2023 року, свої пропозиції вирішення не пропонувала, мирним шляхом відшкодувати шкоду не бажала.
Також власні вимоги мотивують тим, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUZUKI V1TARA», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ СГ «ТАС»; поліс АТ4498503 з програмою «Автоцивілка Плюс» з лімітом майнової відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000. 00 грн.. франшиза 0 грн. Згідно відповіді на адвокатський запит №б/н від 15.05.2024 року за умовами Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 17.10.2023 №FA-00277504, страхова сума за програмою «Автоцивілка плюс» (з додатковим асистентом) становить 1 050 000, 00 грн.
Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
З огляду на вищезазначене, відповідач-страховик не доплатив в повній мірі страхове відшкодування, а тому підлягає стягненню із страховика сума 609 593, 77 гри. ( 1 050 000,00 - 440 436,23-0 грн.), з вирахуванням розміру вже нарахованої страхової суми та франшизи. Відповідно до платіжної квитанції № 0.0.3465826276.1 від 12.02.2024 року витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу склали 1500,00 грн.
21.12.2023 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області у справі №128/5118/23 визнано винуватою ОСОБА_3 у вчиненні .адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП й накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 02.01.2024 року. Таким чином, ОСОБА_3 є належним співвідповідачем у даній справі.
Отже, стягненню з винної особи підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 116 432,61 грн.= (1 166 432,61 - 1 050 000,00 + 0 грн).
Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди її малолітня дитина перебувала на задньому сидінні автомобіля у автокріслі та внаслідок ДТП позивачу також була завдана матеріальна шкода, а саме: було знищено автокрісло Cybex Cloud Т i-Size Karolina Kurkova вартістю - 14 900 грн., тому дана сума теж включається до позовних вимог.
Отже, оскільки страховиком вже було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 440 436,23 грн., та враховуючи, що у даному позові також пред`являється вимога яро стягнення з страховика недоплаченої страхової виплати в сумі 609 593,77 грн, стягненню з винної особи - ОСОБА_3 підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) з додаванням суми знищеного автокрісла, а саме: в розмірі 131 332,61 грн.= (116 432,61 грн. +14 900 грн.).
Внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_3 , позивачу була спричинена моральна шкода, що виразилась у порушені його права щодо володіння, користування та розпоряджання автомобілем, який є його власністю, оскільки він не міг використовувати пошкоджений автомобіль, що порушило його ділові та особисті плани, внесло зміни в його звичайний розпорядок дня, що спричинило йому моральні та психічні страждання. Адже автомобілем постійно користувалася його дружина - ОСОБА_2 , яка використовувала для власних потреб, а також потреб новонародженої дитини, оскільки здійснює часті відвідування до лікарів на постійні огляди. З моменту ДТП, позивачі позбавлені можливості користуватися своїм майном, автомобіль зазнав значних механічних ушкоджень, а тому власнику авто це завдало значних незручностей, оскільки наразі вимушений відвозити дружину з дитиною самостійно та часто користуватися громадським транспортом та послугами таксі.
Внаслідок пошкодження автомобіля, позивач вимушений збирати документи, звертатися за юридичною допомогою, до автомобільного сервісного центру, страхової компанії, скасовувати арешт з метою відновлення свого порушеного права, адже пошкоджений автомобіль досить довго перебував під арештом в рамках кримінального провадження, що внесений до ЄРДР за №12023020050000587 від 08.11.2023 року, що позначилося на його фізичному й душевному стані та призвело до додаткового стресу та хвилювань. Крім того, позивачка - ОСОБА_2 теж зазнала глибоких фізичних та душевних страждань внаслідок тілесних ушкоджень, які отримала через ДТП. Відповідно до висновку експерта №928/974, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому основи середньої фаланги 4-го пальця правої кисті без зміщення кісткових уламків; синці на тильній поверхні правої кисті, у верхньому внутрішньому квадраті правої молочної залози, на передній поверхні правого стегна на передній поверхні правої гомілки, на передній поверхні лівої гомілки.
Дані тілесні ушкодження спричинили розлад здоров`я, позивачка вимушена була звертатися до лікарів, проводити медичні обстеження, лікуватися, носити бандаж та нашийну пов`язку, проводити МРТ, тощо. Через сильний фізичний біль ОСОБА_2 деякий час не могла забезпечити себе нормальними умовами життя, займатися побутом, спортом та приготуванням їжі. Це все спричинило моральних страждань внаслідок неправомірних дій на дорозі винуватиці та недотримання нею вимог ПДР України.
З урахуванням зменшених позовних вимог, позивачі просять про наступне: а саме: стягнути з ПАТ СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на послуги евакуатора в розмірі 1 500,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок знищення майна в сумі 14 900,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн; стягнути з відповідачів судові витрати та вирішити питання розподілу судових витрат. 
20.06.2024 року представник відповідача ПАТ СГ «ТАС» в особі Синельнікова М.О. надав суду відзив на позовну заяву, яким заявлені позовні вимоги не визнаються, вважають їх необґрунтованими та безпідставними. Виходячи з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля (в сумі 1 166 432,61 грн за рахунком СТО або 654 882,64 грн за калькуляцією до звіту) перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, яка становить 630 117,51 грн, а тому автомобіль Toyota Avalon, н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним в розумінні пунктів 9.30, 21.10.2.2 договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків "Повний автозахист" № FA-00277504, а тому виплата страхового відшкодування здійснюється згідно п. 21.10.2.2 цього договору. На підставі вищевикладеного, страховик відповідно до вимог пункту 21.10.2.2 договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків "Повний автозахист" № FA-00277504 сплатив позивачу-1 страхове відшкодування в розмірі 280 436,23 грн різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, з розрахунку: 630 117,51 грн (вартість ТЗ до ДТП) – 189 681,28 грн (вартість ТЗ після ДТП) – 160 000 грн (сума виплати за полісом AT 4498503) = 280 436,23 грн. Вимоги позивача пред`явлені на підставі договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків "Повний автозахист" № FA-00277504 суперечать програмі «АВТОЦИВІЛКА ПЛЮС» на умовах якої встановлена страхова сума за цим договором та статтям 6, 9, 25 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР (який діяв на момент настання страхового випадку), ст.ст. 526, 628, 629 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, оскільки сума страхового відшкодування за сплачена позивачу-1 у встановленому договором страхування порядку та розмірі, а позовні вимоги не грунтуються на умовах програми «АВТОЦИВІЛКА ПЛЮС» договору страхування, тому є незаконними, необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
26.09.2024 представник відповідачки ОСОБА_3 в особі адвоката Івашківської А.О. надала суду відзив на позовну заяву, яким заявлені позовні вимоги не визнаються, вважають їх необґрунтованими та безпідставними. Виходячи з того, що розмір вже виплаченого страхування не покриває ремонт авто і є безпідставним, заявлена сума фактичного розміру шкоди 1 166 432,61 грн. є завищеною та такою, що не відповідає дійсності. В ході проведення автотоварознавчого дослідження на замовлення страховика, було зроблено Звіт №47-R/14/03 від 08.03.2024 року, згідно висновків якого ринкова вартість майна TOYOTA Avalon реєстраційний номер НОМЕР_2 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_6 складає 630 117,51 грн., ринкова вартість пошкодженого майна TOYOTA Avalon реєстраційний номер НОМЕР_2 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_6 складає 189 681, 28 грн. 02.04.2024 року страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування за заподіяну шкоду майну на загальну суму 440 436, 23 грн Вважають, що об`єктивний розмір збитку, а не той що заявляють Позивачі, не перевищує ліміту відповідальності страховика 440 436, 23 грн., тому саме страховик повинен бути належним відповідачем за цим позовом, а ОСОБА_3 може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перебільшує ліміт відповідальності страховика. На момент ДТП цивільна відповідальність Відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ СГ «ТАС» (страховик), Поліс АТ4498503 з програмою «Автоцивілка Плюс» ліміт майнової відповідальності за шкоду, заподіяну майну 160 000,00 грн. Відповідно до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України та Фонду Держмайна №142/5/2092 від 24.11.2003 року «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату». Проте, відповідач ОСОБА_3 жодним чином не була проінформована про огляди автомобіля сервісним центром. Після настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 пропонувала позивачам відшкодувати вартість дитячого автокрісла, оплату лікування позивача ОСОБА_2 у Медичному центрі «Статус», а також оплатити послуги няні для дитини на час реабілітації позивача ОСОБА_2 .. Проте, на таку пропозицію позивачі не погодились. Отже, вважають вимогу позивачів про стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 131 332, 61 грн необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Пивоварова Ю.С. надала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність, підтримує позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення. Зазначила, що заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу буде подано протягом 5 днів, з дня ухвалення судового рішення. 
Представник відповідача ПАТ СГ «ТАС» в особі Синельнікова М.О. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволені позову просить відмовити. 
Представник відповідачки ОСОБА_3 в особі адвоката Івашківської А.О. надала суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність та в задоволені позову просить відмовити. 
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Підстав для відкладення судового засідання 10.12.2025 судом не вбачається та суд приймає рішення за наявними матеріалами справи. 
З`ясувавши думки учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 
08.11.2023 року, близько 13:45 год. водій ОСОБА_3 , 1983 року народження, керуючи технічно справним автомобілем «SUZUKI VITARA», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Гнівань в напрямку вул. Юзвинська с. Агрономічне, на перехресті вул. Юзвинська та автодороги Вінниця-Гнівань, що організовано круговим рухом, під час вибору безпечної швидкості не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху, де з необережності допустила зіткнення із автомобілем «TOYOTA AVALON», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , 1993 року народження. Внаслідок даного ДТП, автомобіль «TOYOTA AVALON» в подальшого зіткнувся із автомобілем «LEXUS IS 220D», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , 1984 року народження, який в цей момент перебував у нерухому стані позаду автомобіля «TOYOTA AVALON». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, а автомобіль, яким вона керувала «TOYOTA AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 - зазнав значних механічних ушкоджень.
Внаслідок вищезазначених неправомірних дій було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2023 року за №12023020050000587 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 14.11.2023 року в рамках кримінального провадження від 08.11.2023 року ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області накладено арешт на належний ОСОБА_1 , транспортний засіб марки “TOYOTA” модель “AVALON” 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
В ході слідства встановлено, що відповідно до висновку експерта №928/974 позивачка - ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому основи середньої фаланги 4-го пальця правої кисті без зміщення кісткових уламків; синці на тильній поверхні правої кисті, у верхньому внутрішньому квадраті правої молочної залози, на передній поверхні правого стегна на передній поверхні правої гомілки, на передній поверхні лівої гомілки. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_2 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку із чим, тілесні ушкодження отримані водієм ОСОБА_2 під час розвитку події ДТП не відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, атому склад кримінального правопорушення відсутній (а.с. 17-19). 
21.12.2023 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області у справі №128/5118/23 визнано винуватою ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 02.01.2024 року (а.с.20-22). 
В подальшому позивач звернувся до сервісного центру Toyota ТОВ «Преміум Мотор» у м. Вінниця з метою ремонтування свого авто.
Відповідно до виставленого сервісним центром рахунку №СПМ-К-Е06015 від 04.03.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA AVALON» д.н.з. НОМЕР_2 становить 1 166 432,61 грн. з ПДВ.. й вартість проведення даної калькуляції та перевірки автомобіля після ДТП становить 5 100 грн. (а.с. 23 -25, 26). 
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUZUKI VITARA» д.н.з. НОМЕР_1 . на момент ДТП була застрахована в ПАТ СГ «ТАС», Поліс АТ4498503 з програмою «Автоцивілка Плюс» з лімітом майнової відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000, 00 грн., франшиза 0 грн.
Згідно відповіді на адвокатський запит №б/н від 15.05.2024 року за умовами Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 17.10.2023 №FA-00277504, страхова сума за програмою «Автоцивілка плюс» (з додатковим асистентом) становить 1 050 000, 00 грн (а.с.29). 
08.03.2024 року на замовлення страховика було проведено автотоварознавче дослідження майна «TOYOTA Avalon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , з метою визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок його пошкодження при ДТП та ринкової вартості в пошкодженому стані, на дату ДТП, що виконаний ФОП ОСОБА_5 .
Відповідно висновків Звіту №47-R/l4/03 від 08.03.2024 року: Ринкова вартість майна «TOYOTA Avalon» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , складає: 630 117,51 грн.; Ринкова вартість пошкодженого майна «TOYOTA Avalon», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, складає: 189 681,28 грн. в т.ч. ПДВ. (а.с.30-52). 
02.04.2024 року страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну на загальну суму 440 436,23 грн.(а.с.27). 
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «SUZUKI V1TARA», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ СГ «ТАС»; поліс АТ4498503 з програмою «Автоцивілка Плюс» з лімітом майнової відповідальності за шкоду заподіяну майну 160 000. 00 грн.. франшиза 0 грн. Згідно відповіді на адвокатський запит №б/н від 15.05.2024 року за умовами Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 17.10.2023 №FA-00277504, страхова сума за програмою «Автоцивілка плюс» (з додатковим асистентом) становить 1 050 000, 00 грн (а.с.93-95). 
З огляду на вищезазначене, відповідач-страховик не доплатив в повній мірі страхове відшкодування, а тому підлягає стягненню із страховика суми 609 593, 77 грн. ( 1 050 000,00 - 440 436,23-0 грн.), з вирахуванням розміру вже нарахованої страхової суми та франшизи. Відповідно до платіжної квитанції № 0.0.3465826276.1 від 12.02.2024 року витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу склали 1500,00 грн. (а.с. 53). 
На момент дорожньо-транспортної пригоди її малолітня дитина перебувала на задньому сидінні автомобіля у автокріслі та внаслідок ДТП позивачу також була завдана матеріальна шкода, а саме: було знищено автокрісло Cybex Cloud Т i-Size Karolina Kurkova вартістю - 14 900 грн. (а.с.54-57). 
Одночасно позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку обґрунтовує наступним. 
Внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_3 , позивачу була спричинена моральна шкода, що виразилась у порушені його права щодо володіння, користування та розпоряджання автомобілем, який є його власністю, оскільки він не міг використовувати пошкоджений автомобіль, що порушило його ділові та особисті плани, внесло зміни в його звичайний розпорядок дня, що спричинило йому моральні та психічні страждання. Адже автомобілем постійно користувалася його дружина - ОСОБА_2 , яка використовувала для власних потреб, а також потреб новонародженої дитини, оскільки здійснює часті відвідування до лікарів на постійні огляди. З моменту ДТП, позивачі позбавлені можливості користуватися своїм майном, автомобіль зазнав значних механічних ушкоджень, а тому власнику авто це завдало значних незручностей, оскільки наразі вимушений відвозити дружину з дитиною самостійно та часто користуватися громадським транспортом та послугами таксі.
Внаслідок пошкодження автомобіля, позивач вимушений збирати документи, звертатися за юридичною допомогою, до автомобільного сервісного центру, страхової компанії, скасовувати арешт з метою відновлення свого порушеного права, адже пошкоджений автомобіль досить довго перебував під арештом в рамках кримінального провадження, що внесений до ЄРДР за №12023020050000587 від 08.11.2023 року, що позначилося на його фізичному й душевному стані та призвело до додаткового стресу й хвилювань. Крім того, позивача - ОСОБА_2 теж зазнала глибоких фізичних та душевних страждань внаслідок тілесних ушкоджень, які отримала через ДТП. Відповідно до висновку експерта №928/974, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого крайового перелому основи середньої фаланги 4-го пальця правої кисті без зміщення кісткових уламків; синці на тильній поверхні правої кисті, у верхньому внутрішньому квадраті правої молочної залози, на передній поверхні правого стегна на передній поверхні правої гомілки, на передній поверхні лівої гомілки.
Дані тілесні ушкодження спричинили розлад здоров`я, позивачка вимушена була звертатися до лікарів, проводити медичні обстеження, лікуватися, носити бандаж та нашийну пов`язку, проводити МРТ тощо. Через сильний фізичний біль ОСОБА_2 деякий час не могла забезпечити себе нормальними умовами життя, займатися побутом, спортом та приготуванням їжі. Це все спричинило моральних страждань внаслідок неправомірних дій на дорозі винуватиці та недотримання нею вимог ПДР України.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Також суд звертає увагу, що згідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа» Віктор Назаренко проти України» ( заява № 18656/13) суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями). 
Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 6Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.         Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.      
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.     Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.      
Згідно з ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.  
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.      Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.    Пунктом 3 ч.1 ст.988 ЦК України встановлено, що страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 
З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. 
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
При розгляді даної справи, суд враховує, що цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова є обов`язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. При цьому, преюдиційними фактами, є факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами зокрема статей 1187,1188 ЦК України.
Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. 
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). 
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.     Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з врахуванням висновку експерта Вінницької ТПП Івасика М. за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №31ЕІ-01/2025 від 04.03.2025 до стягнення підлягають послуги евакуатора, моральна та матеріальна шкода, заявлена позивачами в зменшених позовних вимогах та підтриманих у наданих письмових дебатах. 
У Постанові від 24 травня 2023 року (справа № 712/10998/22, провадження № 22-ц/821/816/23) Черкаський Апеляційний Суд прийшов до наступного правового висновку: "Крім того, згідно позиції Верховного Суду, приведеної у постанові від 15 жовтня 2020 року за наслідками розгляду справи № 755/7666/19 зазначено, що відповідно до частини першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Розглядаючи спір за аналогічних обставин предмету та підстав позову, Верховний Суд у справі № 755/7666/19 задовольнив позовні вимоги позивача та визнав, що винна особа повинна сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. При цьому, суд касаційної інстанції визнав, що таке відшкодування повинне бути виплачене безумовно, без встановлення доведення факту ремонту автомобіля, оскільки судом зазначено, що відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача в матеріалах справи відсутнє, однак він має право на відшкодування збитків, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права."   
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.         Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.    Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.     Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами, та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача. 
В силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).  
З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, оскільки у зв`язку з подією ДТП був порушений нормальний сімейний уклад життя позивачів, суд визначає грошове відшкодування моральної шкоди на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 50 000,00 грн. кожному, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 і відповідатиме характеру та обсягу морального стану. 
Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача, тому дотримуючись принципу законності, справедливості та правової визначеності, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. 
За розгляд позовних вимог у даній справі про стягнення 842 426,38 грн судовий збір складає 8424,26 грн (1% ціни позову). 
При зверненні до суду з позовом позивач – ОСОБА_1 сплатив судовий збір платіжною інструкцією №0.0.3683603714.1 від 04.06.2024 в сумі 8 424,26 грн, який зараховано до ГУК у Вінницькій області. За розгляд зменшених позовних вимог про стягнення 116 400, 00 грн судовий збір складає 1211,20 (1% ціни позову). Відтак є наявною переплата судового збору та складає 7 213,06 грн. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати за проведення експертизи в розмірі 19 992 грн 19 коп; сплачений судовий збір в розмірі 8 424 грн 26 коп. (переплата судового збору та складає 7 213,06 грн), тому до стягнення залишається 1 211 грн 20 коп., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в рівних частках. . 
Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 979, 990, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268, ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов задоволити. 
Стягнути з ПАТ СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на послуги евакуатора в розмірі 1 500 грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000 грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок знищення майна в сумі 14 900 грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000 грн 00 коп. 
Стягнути з ПАТ СГ «ТАС» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1 211 грн 20 коп, витрати за проведення експертизи в розмірі 19 992 грн 19 коп. та складають загальну суму 21 203 грн 39 коп, і підлягають до стягнення в рівних частках по 10 601 грн 70 коп. з кожного. 
Управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькому районі Вінницької області, код ЄДРПОУ 38054712, повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 7 213 грн 06 коп., згідно платіжної інструкції №0.0.3683603714.1 від 04.06.2024.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.            У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.        Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.      
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.06.2026.  

Суддя       Оксана БОНДАРЕНКО