Справа № 716/870/25 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2026 місто Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Кульки О.М., 
за участі:
представників позивача СПП «МАЯК ПЛЮС» - адвокатів Павчука С.І., Шиманського В.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Крук (Олійник) О.О.,
представника відповідача ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» - адвоката Боровця М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі, 

ВСТАНОВИВ:
13.05.2025 СПП «МАЯК ПЛЮС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ», про витребування з володіння ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061 площею 0,7596 га. 
В обґрунтування позову посилалося на те, що 21.11.2006 між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі — земельної ділянки 7321584400:01:008:0061 площею 0,7596 га на строк 30 років і вказаний договір є чинним. 
Проте, 02.04.2026, тобто під час дії договору оренди землі 21.11.2006, ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» договір оренди землі з приводу вищевказаної земельної ділянки, чим перешкоджає СПП «МАЯК ПЛЮС» користуватися земельною ділянкою за договором оренди землі від 21.11.2006, оскільки чинне законодавство не передбачає права власника земельної ділянки, щодо якої ним уже укладено договір оренди, передавати її в користування іншій особі шляхом укладення з нею договору оренди.
Ухвалою судді від 15.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, витребувано у ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» копії договорів оренди землі від 02.04.2024.
15.11.2024 від ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» надійшов відзив, в якому, заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що 02.04.2024 між ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» та ОСОБА_1 були укладені договори оренди землі з приводу земельних ділянок кадастровий номер 7321584400:01:008:0061 площею 0,7596 га, кадастровий номер 7321584400:01:008:0176 площею 0,7596 на строк 10 років, право оренди яких зареєстроване 04.04.2024 у Державному реєстрі речових прав; вказані договори оренди землі є чинними і з того часу ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» використовує земельні ділянки ОСОБА_1 за призначенням, сплатило останній орендну плату за 2024 рік. В той же час договір оренди землі від 21.11.2006, укладений між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 не містить істотних умов про місцерозташування земельної ділянки, про індексацію орендної плати, перегляд її розміру та відповідальність за її несплату, про умови збереження земельної ділянки та її повернення тощо, що, відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі», свідчить про неукладеність договору оренди землі від 21.11.2006 через недосягнення істотних його умов.
24.06.2025 від ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» надійшли додаткові до відзиву пояснення, згідно з яким відповідач вважав відсутнім факт реєстрації договору оренди землі в ДЗК, а також факт передачі ОСОБА_1 у користування позивача земельної через відсутність на примірнику договору та акті прийму передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 21.11.2006 гербової печатки з підписом голови відповідної районної ради та печатки СПП «МАЯК ПЛЮС». 
Також 24.06.2025 від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому, посилаючись на невідповідність договору оренди землі від 21.11.2006 положенням ст.15 ЗУ «Про оренду землі», а також систематичну несплату ОСОБА_1 орендної плати за користування земельною ділянкою, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням просила відмовити в позові. 
Крім того, 24.06.2025 від ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до СПП ««МАЯК ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 з підстав систематичної невиплати орендної плати.
Ухвалою суду від 24.06.2025 ОСОБА_1 поновлено строк для подання відзиву та зустрічного позову; зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП ««МАЯК ПЛЮС» прийнято до провадження та об`єднано з первісним позовом.
08.07.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування у СПП «МАЯК ПЛЮС» доказів — документів, що підтверджують сплату орендної плати за договором оренди землі від 21.11.2006, за період з 2006-2024 роки; податкових звітностей, що підтверджують факт сплати СПП «МАЯК ПЛЮС» податків з орендної плати ОСОБА_1 
18.08.2025 від ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» надійшло клопотання про витребування від Головного управління статистики у Чернівецькій області звітів ф.№4 сг «Звіт про посівні площі» за 2021 рік, в.№20 «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винагороду» за 2020 рік. 
Ухвалою суду від 25.09.2025 клопотання ОСОБА_1 від 08.07.2025, ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» від 18.08.2025 про витребування доказів задоволено.
22.10.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Павчука С.І. про визнання явки в судове засідання відповідачки/позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 обов`язковою для надання особистих пояснень. 
Ухвалою суду від 19.11.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено її розгляд.
Представник позивача СПП «МАЯК ПЛЮС» адвокат Шиманській В.М., представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Крук (Олійник) О.О., представник відповідача ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» - адвокат Боровець М.С. брали участь у розгляд справи у режимі відеоконференції про що судом постановлено відповідні ухвали суду.
В судовому засіданні представники позивача СПП «МАЯК ПЛЮС» адвокати Павчук С.І., Шиманський В.М. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, пояснили, що 21.11.2006 між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі на строк 30 років, який виконувався сторонами: ОСОБА_1 передала СПП «МАЯК ПЛЮС» належну їй земельну ділянку площею 0,78 га, а СПП «МАЯК ПЛЮС» прийняло у користування земельну ділянку, сплачувало орендну плату. Проте, під час дії договору оренди землі від 21.11.2006 ОСОБА_1 передала належну на праві оренди СПП «МАЯК ПЛЮС» земельну ділянку кадастровий номер 7321584400:01:008:0061 площею 0,7596 іншому орендарю - ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ», чим порушила права первісного орендаря. Просив витребувати з володіння ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельну ділянку кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, відмовити у зустрічному позові ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 за безпідставністю, оскільки орендна плата ОСОБА_1 сплачувалась. 
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Крук (Олійник) О.О. позов СПП «МАЯК ПЛЮС» не визнала, пояснила, що дійсно 21.11.2006 між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі на строк 30 років, проте останніми роками СПП «МАЯК ПЛЮС» перестав виконувати його умови щодо сплати ОСОБА_1 орендної плати в строк та розмірі визначеному договором, чим допустив систематичну невиплату орендної плати, що є самостійною підставою для розірвання договору оренди. У 2024 році ОСОБА_1 уклала договір оренди землі з ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ», який виконується сторонами, а отже підстави для витребування земельної ділянки ОСОБА_1 від нового орендаря ПП «ЗАХІДНИЙ БУГ» на користь первісного — СПП «МАЯК ПЛЮС» відсутні. Просила задовольнити зустрічний позов, відмовити у первісному позові.
Представник відповідача ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» адвокат Боровець М.С. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що з квітня 2024 земельна ділянка кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, належна ОСОБА_1 перебуває у володінні ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» на праві оренди, товариство сплатило ОСОБА_1 орендну плату за 2024 рік. Підстави для витребування у ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки відсутні, адже договір оренди землі від 21.11.2006 не відповідає положенням ст.15 ЗУ «Про оренду землі» щодо його істотних умов, а саме умов місцерозташування земельної ділянки, про індексацію орендної плати, перегляд її розміру та відповідальність за її несплату, умови збереження земельної ділянки та її повернення тощо, що, свідчить про неукладеність договору оренди землі від 21.11.2006 через недосягнення істотних його умов. Просив відмовити в первісному позові, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 про розірвання договору оренди. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується держаним актом на право приватної власності на землю серії ЯГ №434428 (а.с.10).
Відповідно до договору оренди землі від 21.11.2006 орендар СПП «МАЯК +» прийняв у тимчасове користування земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,78 га (п.1.1) на строк 30 років (п.4.1) з виплатою орендної плати в розмірі 225,00 грн на рік або надання різного роду продукції в строк до 31 грудня поточного року (п.2.1), який обчислюється з моменту державної реєстрації договору оренди (а.с.9).
Стаття 11 ЦК України визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема з договорів та правочинів. 
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків стосується саме сторін договору й пов`язується з моментом його укладення.
У частині першій статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.
У частині першій статті 640 ЦК України передбачено загальне правило щодо визначення моменту, з якого договір уважається укладеним. Так, у цій нормі права вказано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Водночас у частині другій цієї ж статті зазначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Однією з таких дій, необхідних для укладення договору, законодавець визначив здійснення його державної реєстрації, зазначивши в частині третій статті 640 ЦК України про те, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.
За змістом статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини перша та друга статті 792 ЦК України).
Таким законом є Закон №161-XIV (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у статті 13 якого закріплено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону № 161-XIV).
У статті 18 Закону № 161-XIV передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, а відповідно до частини першої статті 20 цього Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Факт державної реєстрації договору оренди згідно з пунктами 12-13 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, чинного на час укладення договору оренди земельної ділянки, мав бути засвідчений підписом уповноваженої особи і печаткою уповноваженого органу державної влади або місцевого самоврядування, а також підтверджений занесенням відповідного запису до книги записів державної реєстрації договорів оренди землі.
Питання набрання чинності договорами оренди землі, підписаними його сторонами до 01 січня 2013 року, перебувало на вирішенні Великої Палати Верховного Суду. 
Зокрема, у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як це передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (тобто в редакції до 01 січня 2013 року).
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення його дії, однак якщо вони цього не зробили, то діють загальні правила, передбачені Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації. Підсумовуючи, суд касаційної інстанції вказав, що оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії відповідної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше відповідно до частини третьої статті 631 цього Кодексу.
У пункті 4.1 договору оренди землі від 21.11.2006 сторони погодили, що цей договір набирає чинності після його державної реєстрації.
26.11.2007 відбулася державна реєстрація договору оренди землі від 21.11.2006 у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», реєстраційний номер №040781300063 про що зазначено на примірнику договору оренди землі від 21.11.2006 (а.с.9 зв.).
Факт реєстрації договору оренди землі від 21.11.2006 у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» підтверджено також листом Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №104/012-25 від 21.01.2025, згідно з яким у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (Заставнівський район) наявний запис №040781300063 від 26.11.2007 про реєстрацію договору оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, загальною площею 0,76 га, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності серії ЯГ №434423 від 16.08.2006 на ім`я ОСОБА_1 , за СПП «МАЯК ПЛЮС» терміном на 30 років. відомості про зміну або припинення договору оренди землі від 21.11.2006 не вносились (а.с.47).
Передача земельної ділянки ОСОБА_1 в оренду СПП «МАЯК ПЛЮС» відбулася на підставі акту прийму передачі від 21.11.2006 (а.с.11).
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що 21.11.2006 СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 підписали договір оренди землі з приводу земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, загальною площею 0,76 га, 27.11.2007 відбулася державна реєстрація договору оренди землі від 21.11.2006 у Чернівецькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», реєстраційний номер №040781300063, що відповідало законодавству, яке діяло на момент укладення договору оренди землі від 21.11.2006. 
Саме з моменту реєстрації 27.11.2007 договору оренди землі в органах ДЗК у сторін виникли права й обов`язки за цим договором, як-то: передати земельну ділянку - в орендодавця та вносити плату за користування нею - в орендаря.
До того ж, вказаний договір оренди землі не визнавався недійсним в судовому порядку, а отже він є укладеним та чинним. 
Позивач вказує, що протягом усього часу дії договору оренди СПП «МАЯК ПЛЮС» користувалось земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,76 га, належним чином сплачувало орендну плату.
На підтвердження виконання умов договору оренди від 21.11.2006 в частині виплати орендної плати позивач надав відомість на видачу грошей (продукції) громадянам с. Дорошівці за земельні паї по СПП «МАЯК ПЛЮС» 2021, 2022, 2023 роки, згідно з якими ОСОБА_1 отримувала від СПП «МАЯК ПЛЮС», зокрема у 2022 році 5500 грн (запис №77-78 на а.с.42), у 2023 році - 5000 (запис №77-78, а.с.43), у 2021 році – 5000.
На підтвердження сум нарахованого доходу, утриманого, сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору позивач надав податковий розрахунок сум нарахованого доходу з ПДФО та ЄСВ, додаток №4 (4ДФ) до Податкового розрахунку з ПДФО та ЄСВ за 2021-2024 роки, квитанції про сплату ПДФО, військового збору, в яких відображено, що у 2021 році з отриманого ОСОБА_1 від СПП «МАЯК ПЛЮС» доходу в розмірі 2650,00 грн, сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (п.6.92, 6.93, а.с.12-18); у 2022 році — з доходу в розмірі 2650,00 грн, сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (п.6.92, 6.93, а.с.19-25); у 2023 році — з доходу в розмірі 2650,00 грн, сплачено ПДФО в розмірі 477,00 грн, військовий збір в розмірі 39,75 грн (п.6.92, 6.93, а.с.26-33); у 2024 році — з доходу в розмірі 2650,00 грн, сплачено ПДФО в розмірі 990,00 грн, військовий збір в розмірі 275,00 грн (п.6.105, 6.106, а.с.34-41). 
Разом з тим, як стверджує позивач, починаючи з 2024 року відповідач ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на позбавлення СПП «МАЯК ПЛЮС» права користування земельною ділянкою кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, загальною площею 0,76 га, на підставі діючого договору оренди землі від 21.11.2006.
Так, ОСОБА_1 за наявності дійсного, чинного договору оренди землі з СПП «МАЯК ПЛЮС» від 21.11.2006 передала вказану земельну ділянку у користування іншому орендарю ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» на підставі договору оренди землі від 02.04.2024, який зареєстрував право оренди в Державному реєстрі речових прав.
І дійсно, відповідно до договору оренди землі від 02.04.2024 ОСОБА_1 надала, а ПП (нині – ТОВ) «ЗАХІДНИЙ БУГ» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га (п.1, 2), строком на 10 років (п.6), з виплатою орендної плати в розмірі 7147,13 грн на рік, яка сплачується до 31 грудня кожного року (п.7, 9) а.с.124).
Право оренди ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за №54479267 від 04.04.2024 (а.с.125).
Відповідно до довідки №3Б-854-05-25 від 30.05.2025 ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» нарахувало ОСОБА_1 орендну плату за договором оренди від 02.04.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га в розмірі 7147,13 грн, що після відрахування податків та збрів становить 5753,44 грн (а.с.131). 
Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяли на момент підписання договору оренди землі від 02.04.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ») право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону № 1952-IV.
За частиною п`ятою статті 6 Закону № 161-XIV (в редакції, що діяли на момент підписання договору оренди землі від 02.04.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ») право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі.
Разом з тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.
З викладеного, можна дійти висновку, що договір оренди є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, а чинним — з дня проведення його державної реєстрації. 
При цьому, вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону №161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч.2 ст.16 ЦК України. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (частина друга статті 24 Закону № 161-XIV); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі №587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі №587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі №587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі №587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18 конкретизувала власний правовий висновок щодо права орендаря за первинним договором оренди земельної ділянки на захист свого права, визначивши, що якщо під час дії першого договору оренди земельної ділянки був укладений другий договір з іншим орендарем і право останнього зареєстроване, то суд зможе захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте таку можливість первинний орендар матиме лише тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди.
За відсутності реєстрації права оренди первинного орендаря у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди землі за договором оренди, укладеним у період дії первинного договору, підлягають задоволенню, якщо на час ухвалення рішення суду первинний орендар матиме чинне право оренди та зможе його зареєструвати.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2023 року у справі №357/8277/19 (провадження № 14-65цс22) зазначено, що «У контексті спору щодо земельної ділянки, переданої в оренду, тимчасовим володільцем такої земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право оренди землі, а відтак неволодіючий орендар, право оренди якого порушено, може скористатися спеціальним способом захисту, який передбачено спеціальним законом, а саме статтею 27 Закону №161-ХIV, на підставі якої він може витребувати земельну ділянку із чужого незаконного володіння. Проте «витребування земельної ділянки» не є наслідком визнання недійсним договору оренди, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права оренди наступним орендарем. У разі укладення договору оренди земельної ділянки в період чинності попереднього договору оренди оскаржуваний договір оренди може бути визнано недійсним, однак у вказаному випадку позивач заявив вимогу про витребування земельної ділянки, задоволення якої повністю поновлює його права орендаря». 
У постанові від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження № 14-49цс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що на підставі приписів Закону України «Про оренду землі» витребування орендарем орендованої земельної ділянки можливе лише за певних умов: (1) наявність в орендодавця первісного договору оренди землі з одним орендарем і нового договору оренди землі з іншим орендарем; (2) первісний орендар мав зареєстроване право оренди, однак таке право також зареєстрував новий орендар; (3) первісний орендар заявив вимогу про витребування у своє тимчасове (строкове) володіння орендованої земельної ділянки з тимчасового (строкового) володіння нового орендаря, а не власника земельної ділянки; (4) на момент задоволення цієї вимоги строк первісного договору оренди землі не сплив. 
Встановивши під час судового розгляду, що договір оренди землі від 21.11.2006 між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 є чинним та строк його дії не закінчився (27.11.2037), обраний позивачем СПП «МАЯК ПЛЮС» спосіб захисту порушеного права шляхом витребування від ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га є ефективним.
Водночас, власниця земельної ділянки - відповідачка ОСОБА_1 пред`явила зустрічний позов про розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 з СПП «МАЯК ПЛЮС» з підстав невиконання його істотних умов, що полягає у систематичній несплаті орендної плати. 
Ухвалою суду від 13.03.2026 поновлено судовий розгляд у цивільній справі для розгляду клопотання про визнання явки ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 визнано явку позивачки ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень.
В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно у 2006 укладала з СПП «МАЯК ПЛЮС» договір оренди землі з приводу належної їй земельної ділянки і спочатку його умови щодо виплати орендної плати СПП «МАЯК ПЛЮС» виконувалися, орендна плата сплачувалася як в натуральній формі, так і в грошовій. Погоджений та фактичний розмір орендної плати назвати не змогла. Також пояснила, що протягом останніх років, що передували укладенню у 2024 договору оренди землі з приводу тієї самої земельної ділянки з ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» (точного часу не пам`ятає), орендну плату від СПП «МАЯК ПЛЮС» не отримувала. Заперечила наявність її підпису про отримання 5000 грн у відомостях на видачу грошей (продукції) громадянам с. Дорошівці за земельні паї по СПП «МАЯК ПЛЮС» за 2021, 2022, 2023 роки (а.с. 42-46), зазначивши що її підпис складається з зазначення прізвища « ОСОБА_2 ». 
За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до положень статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.
Верховний суд неодноразово звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі №277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі №277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі №616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі №629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі №922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі №906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі №922/1165/23 та інші).
Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.
Відповідно до статей 509, 510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (статті 525, 625 ЦК України).
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно статтями 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. 
Як зазначалося, в судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 як на підставу для розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 посилалася на систематичну невиплату їй орендарем СПП «МАЯК ПЛЮС» орендної плати.
Тягар доведення вказаних обставин покладається, в даному випадку на орендаря, СПП «МАЯК ПЛЮС». 
Аналізуючи надані відповідачем за зустрічним позовом СПП «МАЯК ПЛЮС» докази на підтвердження виконання зобов`язань за договором оренди від 21.11.2006 в частині сплати орендної плати суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на отримання ОСОБА_1 орендної плати за землю за період з 2007 по 2020 роки; що стосується наявних в матеріалах справи доказів сплати орендної плати за 2021-2023 роки, то вони за своєю формою та змістом не відповідають вимогам офіційного документа фінансової звітності, не відносяться до платіжних документів, якими б могли бути видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами тощо. 
Крім того, надані докази містять суттєві невідповідності та протиріччя, зокрема, зазначений у п.2.1 договору оренди землі від 21.11.2006 розмір орендної плати становить, що становить 225,00 грн на рік (а.с.9) не збігається з сумою орендної плати, зазначеної у відомостях за 2022-2023 роки (а.с.42,43), в той час коли договір оренди не містить умов та порядку збільшення чи індексації орендної плати, а додаткова угода про збільшення розміру орендної плати з відповідною її державною реєстрацією, як того вимагає стаття 654 ЦК України та стаття 15 Закону України «Про оренду землі», між сторонами не укладалась.
Більш того, у податковій звітності за 2021, 2022 та 2023 роки СПП «МАЯК ПЛЮС» відзвітувало про нарахований ОСОБА_1 дохід у розмірі по 2650,00 грн щорічно (а.с.48-81).
Всі вищенаведені обставини викликають обґрунтовані сумніви щодо належного виконання зобов`язань з боку СПП «МАЯК ПЛЮС» з виплати орендної плати у передбаченому договором розмірі. 
Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що відповідачем за зустрічним позовом не доведено належними та достатніми доказами, що за договором оренди землі від 21.11.2006 орендна плата сплачувалася ОСОБА_1 у розмірі, встановленому договором, бо докази виплати орендної плати починаючи з 2007 року суду не надані, а надані за 2021-2023 роки докази, за наявності між ними суперечностей щодо розміру орендної плати, виключають можливість прийняти їх судом як безспірне підтвердження належного виконання умов договору оренди землі від 21.11.2006 щодо виплати ОСОБА_1 орендної плати.
А тому, відповідач за зустрічним позовом СПП «МАЯК ПЛЮС» не довів проведення належного розрахунку з позивачкою ОСОБА_1 за оренду земельної ділянки 2007-2023 роки, що свідчить про невиконання зі свого боку обов`язку, передбаченого ст.25 ЗУ «Про оренду землі» зі своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, і є підставою, відповідно до ст.32 ЗУ «Про оренду землі», для дострокового розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 року, укладеного між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 на підставі пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України через систематичну несплату орендної плати.
Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для задоволення зустрічного позову та розірвання договору оренди землі від 21.11.2006, укладеного між СПП «МАЯК ПЛЮС та ОСОБА_1 з приводу земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га.
Водночас, дійшовши висновків про розірвання договору оренди землі від 21.11.2006, укладеного між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 , відсутні підстави для задоволення первісного позову та витребування від ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» у володіння СПП «МАЯК ПЛЮС» земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га, оскільки з розірванням договору оренди землі від 21.11.2006 між СПП «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 право оренди СПП «МАЯК ПЛЮС» щодо земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га припинилося. 
Доводи представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Крук О.О. щодо наявності підстав для розірвання договору оренди землі від 21.11.2006 через нецільове використання земельної ділянки не мають істотного значення для справи, адже під час її розгляду суд встановив обставини систематичної невиплати СПП «МАЯК ПЛЮС» орендної плати ОСОБА_1 , що є самостійною достатньою підставою для розірвання договору оренди. 
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, згідно з якими, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, стаття 137 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Враховуючи, що в позові СПП «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , ТОВ «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки відмовлено, понесені СПП «МАЯК ПЛЮС» судові витрати по сплаті судового збору, а також на професійну правничу допомогу відповідачами не відшкодовуються і покладаються на позивача.
При цьому, враховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_1 до СПП «МАЯК ПЛЮС» задоволено в повному обсязі, з СПП «МАЯК ПЛЮС», тобто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
На підставі вищенаведеного та керуючисьст.ст.2,4,10,12,13,76-83,89,141,258,259,263-265,268,272,273,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНИЙ БУГ» про витребування земельної ділянки відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС» про розірвання договору оренди землі — задовольнити. 
Розірвати договір оренди землі від 21.11.2006, укладений між Сільськогосподарським приватним підприємством «МАЯК ПЛЮС» та ОСОБА_1 з приводу земельної ділянки кадастровий номер 7321584400:01:008:0061, площею 0,7596 га, зареєстрований у Головному управлінні Держгеокадастру у Чернівецькій області за №040781300063 від 26.11.2007.
Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства «МАЯК ПЛЮС», ЄДРПОУ32976339, юридична адреса: Чернівецька область Чернівецький район село Юрківці, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: село Дорошівці Чернівецького району Чернівецької області, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська