ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2-354/11
Номер провадження 22-ц/818/2356/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2025 року в складі судді Серпутько Д.Є. по справі № 2-354/11 за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 (помер), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_2 (померла), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк», заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 (помер), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_2 (померла), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
Заява мотивована тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2-354/11 від 14 листопада 2012 року стягнуто на користь АТ «Укрсиббанк» зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 11252232000 від 15 листопада 2007 року у розмірі 769 683,98 грн та судовий збір в розмірі 1700,00 грн. На виконання виконавчого листа від 14 травня 2013 року, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі № 2-354/11, відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Рішення суду на даний час не виконано, заборгованість не сплачена.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, про що стягувачу стало відомо 30 липня 2018 року з листа Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27 липня 2018 року. 17 серпня 2018 року АТ «Укрсиббанк» до Першої харківської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора до спадкоємців ОСОБА_1 , яку долучено до матеріалів спадкової справи № 257/2017. 
На запит приватного виконавця Цимбал С.В. Першою харківською державною нотаріальною конторою була надана відповідь від 11 лютого 2025 року про те, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 спадкоємцям не видавалися.
На дату смерті зі ОСОБА_1 проживали його мати ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є його мати ОСОБА_4 . Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що стягувачу стало відомо 14 грудня 2021 року з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 24 листопада 2021 року. Претензія кредитора про вимоги до спадкоємців була направлена банком 20 січня 2022 року та долучена до спадкової справи № 52/2022.
Враховуючи, що до спадкоємців померлого боржника перейшов обов`язок задовольнити вимогу кредитора з повернення коштів, суд повинен замінити померлого боржника його правонаступником.
Просило замінити боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2012 року у справі № 2-354/2011, на його правонаступників. Визначити в ухвалі суду про заміну ОСОБА_1 правонаступниками, що заміна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відбувається в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2025 року у задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що у боржника відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину, тобто правонаступники у матеріальних правовідносинах.
На вказане судове рішення 09 січня 2026 року через систему «Електронний суд» АТ «Укрсиббанк» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні, вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 , 2009 року народження, на час відкриття спадщини проживали разом з померлим ОСОБА_1 , заяв про відмову від спадщини не подавали, отже є такими, що прийняли спадщину в силу вимог ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину, тож це не є підставою для невиконання претензії кредитора та для відмови у задоволені вимог кредитора. Вимоги кредитора були направлені в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, водночас, суд має вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 21 травня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи.
АТ «Укрсиббанк», його представник адвокат Тіторенко І.А. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. отримали в електронних кабінетах 04 березня 2026 року (а.с. 157, 158, 159).
ОСОБА_1 - повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 1, а.с. 164-165), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 1, а.с. 161);
ОСОБА_3 - повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 1, а.с. 162-163), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 1, а.с. 160).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2-354/11 від 14 листопада 2012 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11252232000 від 15 листопада 2007 року у розмірі 769 683,98 грн та судовий збір в розмірі 1700,00 грн (а.с. 19).
На виконання вказаного судового рішення 14 травня 2013 року видано виконавчі листи, які неодноразово було пред`явлено до примусового виконання. 10 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбалом С.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, боржником у якому ОСОБА_1 (а.с. 11-12, 17).
Рішення суду на даний час не виконано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_1 помер (а.с. 93-94).
Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13 березня 2025 року № 12-0000748-2025, на дату смерті зі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
17 серпня 2018 року АТ «Укрсиббанк» до Першої харківської державної нотаріальної контори було направлено вимогу кредитора до спадкоємців ОСОБА_1 , яку долучено до матеріалів спадкової справи № 257/2017. Стягувач вказав, що про смерть боржника стало відомо з листа ВДРАЦС Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27 липня 2018 року (а.с. 20-22, 95 зворот - 97, 109).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (а.с. 62).
20 січня 2022 року АТ «Укрсиббанк» була направлена вимога кредитора до спадкоємців ОСОБА_2 , яка долучена до спадкової справи № 52/2022. Банк вказав, що про смерть ОСОБА_2 стало відомо 14 грудня 2021 року з листа ГУ ПФУ в Харківській області від 24 листопада 2021 року (а.с. 23-25, 44, 74).
На запит приватного виконавця Цимбала С.В. Першою харківською державною нотаріальною конторою була надана відповідь від 11 лютого 2025 року про те, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 спадкоємцям не видавалися, інші заяви не надходили, відомості про спадкоємців, склад спадкового майна в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с. 18).
З копій витребуваних судом першої інстанції спадкових справ № 257/2017 після смерті ОСОБА_1 і № 52/2022 після смерті ОСОБА_2 також вбачається, що будь-які особи із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались, у спадкових справах наявні лише претензії кредиторів (а.с. 43-113).
Згідно даних АСВП виконавче провадження № НОМЕР_1 дотепер відкрито.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У Рішенні Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 5-рп/2013 зазначено, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21 (провадження № 61-10690св22)).
Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021року у справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У постановах від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (стаття 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.
Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України (стаття 55 ЦПК України) на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва. Зазначені висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21).
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. 
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Укрсиббанк», який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Із інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13 березня 2025 року № 12-0000748-2025 вбачається, що на дату смерті зі ОСОБА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 є матір`ю померлого ОСОБА_1 , що учасниками справи не оспорюється. На момент смерті ОСОБА_1 і ОСОБА_2 правонаступник ОСОБА_1 був малолітньою особою.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Відповідно до частин другої - четвертої статті 1273 ЦК України, фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.
У справі, яка переглядається, встановлено, що законний представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не заявляли про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_1 . Отже, вони вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
До того ж, на момент відкриття спадщини як після смерті батька, так і після смерті баби, ОСОБА_1 був малолітньою особою, його законний представник ОСОБА_4 не зверталась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, тож він автоматично прийняв спадщину згідно вимог частини 4 статті 1268 ЦК України.
Враховую викладене, висновки суду про відсутність у боржника ОСОБА_1 спадкоємців є помилковими.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Неотримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину саме по собі не може перешкоджати виконанню рішення суду, яке набрало законної сили (постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 623/2000/15-к, від 19 лютого 2020 року у справі № 752/1334/14-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 2-1799/11).
Разом з тим, статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону про виконавче провадження визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
Викладене дає підстави для висновку про те, що невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109), від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (пункт 7.5).
Таким чином, встановивши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а також те, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 був малолітньою особою, а отже автоматично прийняв спадщину згідно з вимогами статті 1268 ЦК України, від спадщини не відмовлявся, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для заміни сторони боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 зі ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_4 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Схожі висновки щодо правонаступництва викладені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц, від 23 липня 2025 року у справі № 2-5939/11, в ухвалі від 30 січня 2026 року у справі № 2-10231/11.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви банку.
Під час розгляду заяв для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень (зокрема, заяв про видачу дубліката виконавчого листа, про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання), положення статей 133, 141 ЦПК України не застосовуються, оскільки сторін на такому етапі цивільного судочинства немає.
Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 755/3829/18 (провадження № 61-10271св23), від 10 вересня 2025 року у справі № 1001/1095/2012 (провадження № 61-12169св24).
Отже, питання про розподіл судового збору апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.
Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк», заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 (помер), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_2 (померла), спадкоємець померлого боржника ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал Сергій Володимирович про заміну сторони у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 - задовольнити.
Замінити сторону боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на виконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2012 року у справі № 2-354/2011, зі ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є ОСОБА_3 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 травня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

В.Б. Яцина