П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14911/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
29 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 04.07.2024 за №11357795/40810836 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Володимирівка-С" №2 від 31.03.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 31.03.2024 датою її фактичного подання на реєстрацію. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
07.11.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник позивача просить прийняти до матеріалів справи № 240/14911/24 та дослідити додатковий доказ на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням наданих послуг в суді апеляційної інстанції, акт приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2025. Залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 240/1493111/24 – без змін.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 11.07.2020 ТОВ “Володимирівка-С” (як орендодавцем) укладено з ТОВ “Дружні Сходи” договір оренди транспортних засобів №11/07/2020, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язався передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування телескопічний навантажувач моделі HQ930Т, кузов 0050701, двигун 82291675, державний номер НОМЕР_1 , а орендар - прийняти в тимчасове володіння та користування техніку орендодавця і сплачувати за неї орендну плату.
Приймання-передача транспортних засобів підтверджується актом приймання- передачі до договору оренди №11/07/2020 від 11.07.2020.
01.01.2024 між ТОВ “Володимирівка-С” (як орендодавцем) та ТОВ “Дружні Сходи” (як орендарем) укладено додаткову угоду №1 до договору оренди транспортних засобів від 11.07.2020 №11/07/2020, якою внесено зміни до пункту 1.2 й узгоджено, що місячна вартість за користування навантажувачем становить 13 500,00 грн (без врахування ПДВ).
Про нарахування орендної плати за користування навантажувачем свідчать акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №8 від 31.03.2024.
Орендна плата сплачена ТОВ “Дружні Сходи” на підставі платіжної інструкції №757 від 17.06.2024, що також підтверджено карткою рахунку 361 по взаємовідносинам ТОВ “Володимирівка-С” з ТОВ “Дружні Сходи” в межах договору оренди №11/07/2020 від 11.07.2020 за період з 31.03.2024 по 17.06.2024.
Обладнання, передане в оренду ТОВ “Дружні Сходи”, належить ТОВ “Володимирівка- С” на праві власності та внесено в статутний фонд останнього, що підтверджується вантажно-митною декларацією №UA100000/2020/872150 від 03.07.2020, рішенням його одноособового учасника №12 від 25.05.2020, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
05.04.2024 ТОВ “Володимирівка-С” подано на реєстрацію податкову накладну, №2 від 31.03.2024 й отримано квитанцію від 05.04.2024 згідно з якими “Документ збережено. Реєстрація зупинена” у зв`язку з тим, що “Обсяг постачання товару/послуги 77.31 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій”. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних.
В подальшому, для реєстрації податкових накладних ТОВ “Володимирівка-С” подано пояснення та копії документів, що підтверджують інформацію, що міститься у податкових накладних.
Проте, ТОВ “Володимирівка-С” отримано повідомлення №11300570/40810836 від 25.06.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до вказаних повідомлень Товариству запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, а саме: інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, в графі “Додаткова інформація” вказано про необхідність надання пояснень щодо відповідності рівня заробітної плати та кількості найманих працівників відносно задекларованих об`ємів реалізації.
01.07.2024 ТОВ “Володимирівка-С” подано повідомлення №3 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке містило запитувану інформацію.
У додаткових поясненнях №27/06/2-2024 від 27.06.2024 Товариство вказувало, що на даний час єдиною діяльністю, що ним провадиться, є надання в оренду транспортних засобів та устаткування й це контролює директор, яка працює на безоплатній основі, у зв`язку із тим, що є єдиним засновником Товариства. З огляду на викладене, потреба в штатних працівниках відсутня.
Однак, незважаючи на подані пояснення та додаткові пояснення, Комісією 04.07.2024 прийнято рішення №1135795/40810836 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ “Володимирівка-С” подало до комісії центрального рівня скаргу від 08.07.2024 на рішення комісії регіонального рівня від 04.07.2024 №№1135795/40810836 (із доданням документів, що розкривають та підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній №2 від 31.03.2024).
Однак, рішеннями комісії центрального рівня від 19.07.2024 №45134/40810836/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31.03.2024 в ЄРПН - без змін.
Підставою для відмови у задоволенні скарг зазначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Позивач вважає рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Житомирській області від 04.07.2024 за №11357795/40810836 протиправним й таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з адміністративним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України встановлено, що операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, у силу вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 цього Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Пунктами 13, 15 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набрала чинності 01 лютого 2020 року), якою серед іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
За приписами пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Пунктом 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п.11 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Матеріалами справи підтверджено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №2 від 31.03.2024 слугувало те, що вона відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Так, пункт 1 додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості платника податку наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Колегія суддів зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Отже, контролюючий орган конкретно не зазначив в чому дійсно полягають недоліки та порушення при поданні на реєстрацію податкової накладної, не наведено жодного порушення норм матеріального права і яку конкретно інформацію, зазначену в ПН/РК необхідно підтвердити та які конкретно необхідно подати пояснення та копії яких документів.
Тобто, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені п.11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості платника податків, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Водночас, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Згідно з п. 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Законів України "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Проте, згідно матеріалів справи, позивачем надано контролюючому органу пояснення та документи щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, як було запропоновано у квитанції після зупинення реєстрації податкових накладних, тим самим спростовано відповідність господарської операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
При цьому, контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та не вказано конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, не зазначено яких саме документів не надано.
Разом з тим, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.
Водночас, надіслані позивачем письмові пояснення з копіями необхідних документів були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкових накладних.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є формальними, оскільки об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів їх прийняття, так само як і мотивів прийняття чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими.
Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Таким чином, зважаючи на наявність документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДПС України у Житомирській області №11357795/40810836 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 31.03.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №2 від 31.03.2024 датою її фактичного подання, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних / розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 31.03.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.
Щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою — третьою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
За змістом частин п`ятої — сьомої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, а обов`язок доведення неспівмірності таких витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.
Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано договір про надання професійної правничої допомоги від 17.07.2024, додаток до нього та акт приймання-передачі виконаних робіт станом на 15.10.2024, відповідно до якого адвокатом надано правничу допомогу у суді першої інстанції на загальну суму 4000 грн.
Суд першої інстанції, врахувавши характер спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та подані Головним управлінням ДПС у Житомирській області заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4000 грн, розподіливши їх порівну між відповідачами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки визначений судом розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із обсягом наданих послуг, складністю справи та відповідає критеріям розумності й справедливості.
Доводи апеляційної скарги не містять належного обґрунтування неправомірності висновків суду першої інстанції у цій частині та фактично зводяться до незгоди із здійсненим судом розподілом судових витрат.
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Володимирівка-С» просив прийняти до матеріалів справи та дослідити додатковий доказ на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме акт приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2025.
Колегія суддів враховує, що акт приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2025 стосується правничої допомоги, наданої вже після ухвалення рішення судом першої інстанції та у зв`язку з апеляційним переглядом справи, зокрема вивчення апеляційної скарги та підготовки відзиву на неї. Отже, такі витрати не були та об`єктивно не могли бути предметом розподілу судом першої інстанції.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2025, зі змісту якого вбачається, що адвокатом у межах адміністративної справи №240/14911/24 додатково виконано роботу з вивчення апеляційної скарги та підготовки відзиву на апеляційну скаргу.
При цьому колегія суддів враховує, що в акті приймання-передачі виконаних робіт від 06.11.2025 зазначено загальний фіксований розмір гонорару — 4000 грн, який охоплює як правничу допомогу, надану під час розгляду справи судом першої інстанції, так і додаткову правничу допомогу, надану у зв`язку з апеляційним переглядом справи.
Частина витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи судом першої інстанції, вже була предметом розподілу судом першої інстанції та компенсована позивачу у межах ухваленого рішення.
З огляду на це колегія суддів вважає, що повторне стягнення повної суми 4000 грн на підставі акта від 06.11.2025 призвело б до подвійної компенсації витрат на правничу допомогу за одну й ту саму роботу, виконану адвокатом під час розгляду справи судом першої інстанції.
При цьому Головним управлінням ДПС у Житомирській області не подано до суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з апеляційним переглядом справи, а також не наведено будь-яких доводів чи заперечень щодо неспівмірності саме цих витрат.
Враховуючи, що додатково в суді апеляційної інстанції адвокатом було виконано роботу з вивчення апеляційної скарги та підготовки відзиву на неї, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в цій частині є реальними, безпосередньо пов`язаними з апеляційним переглядом справи та співмірними із характером спору, обсягом виконаної роботи й значенням справи для позивача.
Оскільки апеляційну скаргу подано саме Головним управлінням ДПС у Житомирській області, а витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції виникли у позивача саме у зв`язку з необхідністю подання відзиву на апеляційну скаргу цього суб`єкта владних повноважень, такі витрати підлягають стягненню саме за рахунок бюджетних асигнувань апелянта — Головного управління ДПС у Житомирській області.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про розподіл судових витрат та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ТОВ «Володимирівка-С» витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000 грн. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року - без змін.
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирівка-С" судові витрати на професійну правничу допомогу, в суді апеляційної інстанції, в сумі 2 000 (дві тисячі гривень) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області. 
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Курко О. П.