22.05.2026 Єдиний унікальний № 371/1650/25 провадження № 2/371/519/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1650/25
Провадження № 2/371/519/26
Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,
за участі :
секретаря судового засідання Чайки А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Служба у справах дітей та сім?ї Миронівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В :

 
Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на ті обставини, що позивач ОСОБА_1 з 02 жовтня 2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4 . 

Спільне життя між ними не склалося, тому рішенням Миронівського районного суду Київської області від 15 січня 2015 року у справі ЄУН 371/2350/14-ц шлюб було розірвано.

15 червня 2016 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , у зв?язку з чим змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім?я проживає у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Зазначила, що відповідач, достовірно знаючи про місце проживання та навчання сина ОСОБА_3 , не відвідує його, не бере участі у його вихованні та утриманні, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов?язків щодо нього, не цікавиться станом його здоров?я та успіхами у школі, не відвідує з ним медичні заклади у разі необхідності, не проявляє цікавості до життя сина, не піклується про його духовний розвиток, не виявляє батьківського піклування щодо дитини. Станом на серпень 2025 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 215055,51 грн, ніяких спроб щодо її погашення не робить, утриманням ОСОБА_3 повністю займається позивач та вітчим дитини ОСОБА_5 .

Зазначила, що у батька втрачена емоційна прив?язаність до ОСОБА_3 як до сина, відсутнє емпатичне ставлення до своєї дитини. Така поведінка батька свідчить про ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов?язками щодо сина, тому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи 

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 03 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи

Позивач та представник позивача у судове засідання не з?явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача, ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.

Відповідач у судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 29 грудня 2025 року відповідач подав заяву, в якій зазначив, що зі змістом позовної заяви ознайомлений, викладені у ній обставини та підстави позову визнає повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 . Правові наслідки позбавлення батьківських прав, визначені статтею 166 СК України, йому відомі та зрозумілі. Просив розгляд справи проводити у його відсутності. 

05 березня 2026 року відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлена судова повістка про виклик до суду.

20 квітня 2026 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення зазначено відсутність адресата за зазначеною адресою.

25 березня 2026 року повторно відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлена судова повістка про виклик до суду.

За отриманими відомостями 15 травня 2026 року судову повістку про виклик до суду вручено відповідачу. 

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився до суду, причин неявки в судове засідання не повідомив, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування начальник Відділу (служби) у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області начальник служби Бабкіна О.В. подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу у відсутності представника органу опіки та піклування.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, тому за правилами частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи 

У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 02 жовтня 2010 року. Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 15 січня 2015 року у справі ЄУН 371/2350/14-ц.

У зв?язку з реєстрацією 15 червня 2016 року шлюбу з ОСОБА_5 прізвище позивача змінене з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Від шлюбу з ОСОБА_5 позивач має двох дітей, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 18 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 11); рішення Миронівського районного суду Київської області від 15 січня 2015 року у справі ЄУН 371/2350/14-ц (а.с. 12-13); свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 15 червня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 14); свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , виданих 17 серпня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 15, 16).

Позивач ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 мають зареєстроване місце проживання за адресою: квартира під номером АДРЕСА_2 . Фактично сім?я проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_1 . Сім?я має статус багатодітної. Для дітей створені всі необхідні житлові умови для проживання, а таклж умови для виховання та навчання. 

Такі обставини підтверджуються даними довідки ЦНАП Миронівської міської ради № 01-24/1751 від 01 вересня 2025 року (а.с. 17); акта обстеження про фактичне місце проживання № 01-24/1666 від 14 серпня 2025 року (а.с. 18), посвідчень серії НОМЕР_5 від 04 вересня 2023 року, серії НОМЕР_6 від 04.09.2023 року, серії НОМЕР_7 від 09 серпня 2017 року, серії НОМЕР_8 від 09 серпня 2017 року (а.с. 23, 24, 25, 26).

Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 215055,51 грн. Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Миронівському відділі Обухівської філії Київського обласного центру зайнятості як безробітна. Вихованням та повним утриманням всіх дітей займається мати ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_5 . Візити дітей у заклад охорони здоров?я здійснюються у супроводі матері. Батько ОСОБА_2 жодного разу не приводив дитину до медичного закладу. 

ОСОБА_11 навчається в ОЗО «Миронівський академічний ліцей № 3 Миронівської міської ради Київської області». Батько ОСОБА_2 за роки навчання не цікавився шкільними справами свого сина, батьківські збори відвідували мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_5 , вони ж надавали моральну та матеріальну підтримку у шкільному житті дитини. Відповідач ОСОБА_2 не звертався до органу опіки та піклування з приводу вирішення питання призначення регламенту побачень із сином ОСОБА_3 та на цей час не приймає участі у вихованні сина. 

Такі обставини підтверджуються даними довідки – розрахунку № 50349, виданої 12 серпня 2025 року Миронівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 19-22); довідки № 309/1804, виданої 12 серпня 2025 року Миронівським відділом Обухівської філії Київського обласного центру зайнятості (а.с. 27); довідки № 103, виданої 28 серпня 2025 року ОЗО ««Миронівський академічний ліцей № 3 Миронівської міської ради Київської області» (а.с. 28); довідки № 01-12/30, виданої 14 серпня 2025 року Службою у справах дітей та сім?ї Миронівської міської ради Київської області (а.с. 29); повідомлення № 428, виданим 09 вересня 2025 року КНП Миронівської міської ради «Миронівський центр первинної медико – санітарної допомоги» (а.с. 30).

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його сина ОСОБА_3 розглядалося 24 вересня 2025 року органом опіки та піклування Миронівської міської ради Обухівського району Київської області. 

Під час розгляду зазначеного питання, на підставі наданих відомостей та одержаних в результаті обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , встановлено, що вихованням, утриманням та лікуванням малолітнього сина займається мати ОСОБА_1 . Відповідно до акта обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , мати ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_5 створили належні житлово – побутові умови для проживання та всебічного розвитку дітей. 

З урахуванням наданих документів, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 421 від 24 вересня 2025 року, наданий до суду та є достатньо обґрунтованим (а.с. 32, 33).

Мотиви суду та застосовані норми права 

Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 

Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Згідно пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд встановив, що після припинення спільного проживання відповідач не намагався зустрітися з дитиною, не цікавилася його життям, здоров`ям, успіхами, матеріальним забезпеченням.

Відповідачу відоме місце проживання, місце навчання дитини, проте він жодного разу не відвідав сина, не цікавиться його успішністю в закладі освіти, станом його здоров?я, не надавав матеріального забезпечення, має значну заборгованість зі сплати аліментів.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на ті обставини, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини та її утриманню, не створив належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми обов`язками, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує йому необхідного харчування, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та не виявляє батьківського піклування відносно дитини. 

Будучи зобов`язаним створити умови для проживання, виховання та розвитку дитини, відповідач самоусунувся від піклування та виховання сина, постійного спілкування з ним. 

Всі вищезазначені обставини свідчать про відсутність емоційного зв`язку між батьком та дитиною, відсутність у відповідача бажання та сформованих життєвих принципів щодо необхідності виконання батьківських обов?язків, участі у вихованні дитини, піклуванні про її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є доведеними, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. 

Така поведінка батька є винною по відношенню до дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним.

Враховуючи, що дитина протягом десяти років проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі разом з матір?ю, вітчимом, братом та сестрою, позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки для дитини створено належні умови для фізичного й духовного розвитку.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, який фактично самоусунувся (ухилився) від виховання сина, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини і має стати засобом захисту прав дитини у відповідності до вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також заходом впливу на батька, який неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно сина.

Висновки за результатами розгляду

Згідно з вимогами статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними.

Статтею 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позовні вимоги спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини, тому визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , не забезпечує дитину мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, а тому єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення матері батьківських прав щодо нього. 

Щодо розподілу судових витрат

При подачі позову позивач сплатила 1211 гривень 20 копійок судового збору. 

Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами статті 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Служба у справах дітей та сім?ї Миронівської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

 
Позбавити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_2 ; 

Відповідач: 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_3 .

Третя особа: 

Служба у справах дітей та сім`ї Миронівської міської ради, код ЄДРПОУ 44453242, місцезнаходження : будинок під номером 58, вулиця Соборності, місто Миронівка, Обухівський район, Київська область.

Дата складення повного судового рішення 22 травня 2026 року.

Суддя     Л.О. Капшук