Справа № 591/1100/25	

Провадження № 1-кп/591/31/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року м.Суми 
Зарічний районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024200480001204 від 18.04.2024 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеставоні, Грузія, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одруженого, із середньою освітою, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 
У С Т А Н О В И В:
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України проводиться призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.
Обвинувачений ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами військово-лікарської комісії 15.02.2024 ОСОБА_3 визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.
03.04.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноваженою ОСОБА_3 вручено бойову повістку, в якій було зазначено про необхідність прибуття 06.04.2024 о 05 год. 00 хв. до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) з метою відправки його до військової частини НОМЕР_1 для несення військової служби по мобілізації. Крім того ОСОБА_3 роз`яснено наслідки за ухилення від явки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягненні до відповідальності згідно із законом. 
Проте, ОСОБА_3 діючи умисно, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби та обізнаним про його призов під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу, без поважних причин, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), 06.04.2024 о 05 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військової частини НОМЕР_1 не прибув, про поважні причини своєї неявки не повідомив, тим самим ухилився від військової служби під час мобілізації, на особливий період. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 від надання показів відмовився скориставшись ст. 63 Конституції України.
Захисник обвинуваченого повідомив про те, що так, як стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 станом на квітень 2024 року Верховним Судом переглядалась ухвала Зарічного районного суду м.Суми від 18.11.2021 р., яка набула законної сили 14.11.2022 року, якою ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України, було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, останній мав право на відстрочку і тому призову мобілізації не підлягав. Крім того під час дебатів захисник вважав , що ОСОБА_3 , будучи уродженцем Грузії, не розумів юридичних термінів і не був обізнаний із наслідками неприбуття за повісткою.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, повідомив, що погано розуміє українську мову, він починаючи з 2022 року до 2024 року кожні два місяці з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 і вважав, що він має відстрочку від мобілізації у зв`язку із наявністю судимості. Не пам`ятає як отримував повістку, пам`ятає що проходив лікарську комісію , але з її результатами він не згоден , так як лікарі у нього аналізів не брали. Вважає дане кримінальне провадження замовним, що пояснював наявністю інших кримінальних проваджень. В послідуючому відмовився надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України.
Судом досліджено докази сторони обвинувачення та, оцінивши кожен з таких доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що цими доказами підтверджуються обставини, зазначені в обвинувальному акті.
Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона працює помічником начальника Сумського МТЦК та САП з правової роботи. Обвинуваченого бачила у квітні 2024 року під час спроби вручення йому повістки на відправку до військової частини. Вона особисто готувала матеріали для правоохоронних органів, оскільки обвинувачений не з`явився на збірний пункт, не маючи на той час задокументованих підстав для відстрочки. Підставою для призову став висновок ВЛК про придатність ОСОБА_3 та його включення до поіменного списку на відправку. На запитання захисника про те, чи підлягав виключенню з військового обліку ОСОБА_3 у зв`язку з перебування на розгляді в суді кримінальних проваджень щодо вчинення обвинуваченим тяжких злочинів, ОСОБА_6 повідомила, що відповідно до п.6 ч.6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» обвинувачений не підлягав виключенню з військового обліку так, як ним не було надано жодного вироку суду, який би підтверджував його статус раніше засудженого до позбавлення волі за тяжкий злочин. На запитання обвинуваченого відповіла, що наявність у провадженні суду кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України без чинного вироку про позбавлення волі не є підставою для звільнення від мобілізації. Вона підкреслила, що обов`язок надати документи для оформлення відстрочки лежить на самому військовозобов`язаному, а не на юридичній службі ТЦК. Крім того зазначила, що обвинувачений пройшов медичну комісію у лютому 2024 року, що підтверджувало його статус особи, яка підлягає призову. На завершення додала, що ОСОБА_3 , будучи громадянином України з 2015 року, зобов`язаний захищати державу на рівні з іншими.
Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що він працює  старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Особисто весною 2024 року вручав обвинуваченому повістку на відправку в кабінеті № 309. Зазначив, що під час бесіди перевірив наявність відстрочок чи бронювання, проте обвинувачений не надав жодних підтверджуючих документів. Відправка була призначена на 5-ту ранку, причому з ОСОБА_3 заздалегідь обговорили можливість забрати його за місцем проживання. В призначений день водій не зміг зв`язатися з обвинуваченим, і останній не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , через що був викреслений зі списку команди. На час вручення повістки йому не були відомі будь які правові підстави для виключення з військового обліку ОСОБА_3 , і останній йому про це не повідомляв. Підтвердив, що обвинувачений особисто поставив підпис у журналі про ознайомлення з відповідальністю за неявку. Після зафіксованого факту неприбуття свідок передав рапорт керівництву для подальшого звернення до поліції за статтею 336 ККУ.
Хоча обвинувачений ОСОБА_3 , відмовився від надання показів на підставі ст. 63 Конституції України, під час допиту свідків ОСОБА_7 , задаючи запитання, висловлював позицію щодо обставин обвинувального акту, повідомив, що останнього бачить вперше, він йому повістку не вручав, а повістку йому вручали не в 309 кабінеті, а в приміщенні підвалу ІНФОРМАЦІЯ_3 , так, як на той час приміщення вже було пошкоджено внаслідок атаки «шахеду». 
Під час допиту свідка ОСОБА_6 обвинувачений повідомив про те, що свідок говорить неправду, що їй було відомо про те, що стосовно нього перебуває на розгляді кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України, але всупереч цьому йому було вручено повістку і він не був виключений з обліку.
Як вбачається з повідомлення про кримінальне правопорушення від 15.04.2024 №6/1988 ОСОБА_3 06.04.2024 о 05 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці від 03.04.2024 на відправку до в/ч НОМЕР_1 не з`явився без підтвердження поважних причин неявки (а.с.25).
Відповідно до відомостей, відображених у копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та копії облікової картки до військового квитка ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку з 15.02.2024, ВОС 956647 А. (а.с. 38).
Згідно із копією довідки військово-лікарської комісії від 15.02.2024 №753 ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби (а.с. 33, 34).
З дослідженого судом корінця розписки про отримання повістки вбачається, що 03.04.2024 ОСОБА_3 отримав повістку , зазначено команду № НОМЕР_3 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій міститься підпис обвинуваченого, зазначені дані також зафіксовані в протоколі огляду предмета від 10.10.2024 (а.с.39-40).
Відповідно до копії повістки ОСОБА_3 повинен був з`явитися за адресою АДРЕСА_2 на 06.04.2024 о 05 год. 00 хв. зазначено команда № НОМЕР_3 .
Відповідно до копії з «Журналу реєстрації вручення бойових повісток військовозобов`язаним ІНФОРМАЦІЯ_3 » в рядку під №243 мається запис про вручення 03.04.2024 бойової повістки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата відправлення до команди НОМЕР_4 , та підпис обвинуваченого про ознайомлення з адміністративною та кримінальною відповідальністю за ухилення від проходження призову на військову службу за мобілізацією шляхом ухилення від медичного огляду та симуляції хвороби. (а.с.42,43). 
Крім того, 06.04.2024 ОСОБА_3 (запис №9) був включений до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та відправлені ІНФОРМАЦІЯ_4 у команду НОМЕР_1 , у графі «Номер ВОС та код призначений» зазначено «не з`явився» (а.с. 35). 
Відповідно до витягу з розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.04.2024 №204 дск поставку військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_1 необхідно було здійснити до 07:00 06.04.2024. (а.с.115)
Оскільки обвинувачений відмовився відповідати на запитання головуючого, його особа була встановлена на підставі наданих копії паспорта громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження місто Зестафоні, Грузія, виданого Зарічним РВ у м.Суми УДМС України 27.05.2015 року та копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 .
Таким чином, суд вважає, що вищевказаними доказами у сукупності доведені обставини обвинувального акту. Доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 не був військовозобов`язаним, не повинен перебувати на військовому обліку через наявність на розгляді у Верховному Суді кримінальної справи, суд відхиляє, оскільки обвинувачений пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний придатним до військової служби. Станом на 06.04.2024 ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відтак не міг не усвідомлювати, що він є військовозобов`язаним та має виконати конституційний обов`язок щодо захисту Батьківщини.
Крім того, відповідно до положень п.6 ч.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку підлягають особи, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.Буль яких доказів того, що станом на 03.04.2024 та 06.04.2024 року ОСОБА_3 підлягав виключенню з військового обліку на підставі вищевказаної норми Закону суду не надано. Разом з тим, як вбачається з Довідки №33-13122024/59002 про наявність судимостей ОСОБА_3 станом на 16.12.2024, ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 18.11.2021 р., яка набула законної сили 14.11.2022 року, ОСОБА_3 за ст. 198 КК України було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. 
Отже, згідно вимог чинного законодавства, наявність на розгляді в суді кримінальної справи не перешкоджає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Доводи сторони захисту про те, що повістка вручалася не обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а іншій особі, спростовуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заявою ОСОБА_3 від 22.01.2025, згідно якої він просив слідчого долучити до матеріалів кримінального провадження копію повістки на відправку на ОСОБА_3 на 06.04.2024 о 05 год., та копією з «Журналу реєстрації вручення бойових повісток військовозобов`язаним ІНФОРМАЦІЯ_3 » в рядку під №243 мається запис про вручення 03.04.2024 бойової повістки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата відправлення до команди НОМЕР_4 . 
Показання обвинуваченого про те, що не ОСОБА_7 , а інша особа йому вручала повістку, і що вона йому вручена в підвалі, а не в кабінеті 309 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніяким чином не спростовують винуватості ОСОБА_3 , так , як не спростовують того, що обвинувачений отримав повістку на відправку і повинен був з`явитися на відправку. Показання ОСОБА_3 не містять відомостей про наявність поважних причин не з`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Доводи ОСОБА_3 та його захисника про те, що обвинувачений в недостатній мірі розуміє українську мову та не міг розуміти наслідки неприбуття за повісткою, суд оцінює критично та вважає їх способом уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_3 є громадянином України, постійно з 2010 року мешкає в Україні, у 2015 році отримав паспорт громадина України та посвідчення водія, неодноразово приймав участь в судових засіданнях як обвинувачений в судах різних інстанцій, перекладач в яких до участі не залучався.
Під час судового розгляду 29.04.2026 року ухвалою Зарічного районного суду було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження перекладача з української мови на грузинську.
У даному випадку наявні в матеріалах кримінального провадження докази підтверджують те, що поведінка обвинуваченого була спрямована на ухилення від призову. Так, за встановлених судом обставин ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися 06.04.2024 о 05 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин не з`явився за викликом. Вказане свідчить про наявність умислу уникнути самого призову за мобілізацією. За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який не працює, в порядку ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статей 66, 67 КК України, не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що звільнення від відбування покарання з випробуванням військовозобов`язаного за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за відмову від виконання конституційного обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого злочину, оскільки може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 368, 370-374, 392 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 12.11.2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку суду в законну силу залишити тримання під вартою, але не більше ніж до 05 липня 2026.
Речовий доказ - корінець повістки залишити в матеріалах судової справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1