1	Справа № 335/9783/25  3/335/11/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м.Запоріжжя
Суддя Вознесенівський районного суду міста Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 -за ч.1 ст.130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
19.09.2025 року о 23-14 годині в м.Запоріжжя бул. Центральний, буд. 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом  BMW 328i д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений. 
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Піскарьов А.О. просив провадження у справі закрити. Зазначив, що ОСОБА_1 порушень ПДР не допускав, докази правомірності зупинки транспортного засобу в матеріалах справи відсутні, а поведінка працівників поліції не відповідала Правилам етичної поведінки, адміністративне затримання було безпідставне, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було і він погодився пройти тест на місці зупинки. 
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення визнається протиправною, винною дією чи бездіяльністю, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно, об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. 
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із п.2.5? ? Правил дорожнього руху України,? ? водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху .
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».
Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У ч. 3 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, у т.ч. долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника, поліцейського ОСОБА_2 , оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доведена та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:
Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення сері серії ЕПР1№459207 від 20.09.2025 року згідно до якого 19.09.2025 року о 23-14 годині в м.Запоріжжя бул. Центральний, буд. 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом  BMW 328i д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки, чим? порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України,? ?за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП . Від керування відсторонений, 
Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. 
Окрім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук та зазначено, що огляд не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Аналогічні ознаки сп`яніння а також обставини відмови проходження огляду також зафіксовані у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 , 
З долученого до матеріалів відеозапису видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у дворах будинків було зупинено. Після зупинки та невеликої розмови поліцейський поцікавився, чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, тому що він нього чутно запах алкоголю та спитав, чи готовий останній пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. У цей же час поки поліцейські шукали прилад для проходження огляду, ОСОБА_1 знаходячись неподалік, спілкувався телефоном, як раптом, не пройшовши огляд та не дочекавшись будь-яких дій чи роз`яснень поліцейських, побіг стрімко від поліцейських у під`їзд, за ним рушив один із поліцейських і затримав ОСОБА_1 на сходовій клітині верхніх поверхів, куди встиг дістатися ОСОБА_1 , при цьому з відео видно, що ОСОБА_1 під час наближення до нього поліцейського зайняв оборонну позу. Після затримання на пропозиції знов пройти огляд на стан сп`яніння відмовився. Після складення протоколу затримання та доставлення ОСОБА_1 до районного відділку поліції огляд на стан сп`яніння так і не пройшов. 
Вказаний відеозапис містить фіксацію невиконання вимог поліцейського про фіксацію відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і є беззаперечним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою.? ? 
Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано. Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 в будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки аж до часу розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді. Звернення зі скаргою 27.01.2026 року, тобто через майже 3 місяці після складення протоколу, на дії працівників поліції, а також у подальшому до ДБР та суду, розцінюється судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності. За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Наведені у клопотанні захисника про закриття провадження у справі фрази, очевидно, вирвані з контексту загальної розмови поліцейського та ОСОБА_1 і не спростовують тих обставин, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння. Порушень Правил етичної поведінки під час розгляду справи судом не встановлено. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом. 
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених Інструкцією ознак сп`яніння. При цьому суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві та його захиснику права оспорювати таку вимогу поліцейського. З відеозапису зловживання поліцейського в цій частині не вбачається. Зазначені в протоколі ознаки у вигляді порушення координації рухів та мови відповідають переліку, визначеному Інструкцією МВС №1452/735, і є достатніми підставами для висновку про наявність зовнішніх ознак сп`яніння та ініціювання огляду у встановленому законом порядку.
При цьому суд зауважує, що поліцейський не зобов`язаний проводити медичні тести на місці зупинки, оскільки його обов`язок - виявити зовнішні ознаки сп`яніння, передбачені Інструкцією, та ініціювати огляд. Оцінка координації рухів здійснюється поліцейським шляхом безпосереднього спостереження за поведінкою особи. Таким чином, виявлення ознак алкогольного сп`яніння здійснюється шляхом безпосереднього спостереження за поведінкою особи, її мовленням та рухами. Запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рукє достатніми зовнішніми проявами, які поліцейський вправі фіксувати, що і було відображено у Акті огляду на стан сп`яніння, направленні на огляд на стан сп`яніння, протоколі: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук. Зазначені в протоколі ознаки відповідають переліку, визначеному Інструкцією МВС №1452/735, і є достатніми підставами для висновку про наявність зовнішніх ознак сп`яніння та ініціювання огляду у встановленому законом порядку, а тому ці доводи захисту судом відхиляються. 
Незважаючи на зайняту позицію захисником вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується сукупністю вищенаведених доказів. 
Позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, є безпідставними та такими, що не спростовують факту відмови від огляду з огляду на таке.
Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції МВС №1452/735, особа, щодо якої виявлено ознаки сп`яніння, зобов`язана негайно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у порядку, визначеному законом. Закон не передбачає можливості відкладення проходження огляду, тим більш, шляхом втечі від працівників поліції. 
Всі інші доводи зазначені у письмовому клопотанні не спростовують доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом і судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Суд ставиться критично до невизнання вини у вчиненні зазначеного правопорушення і позицію сторони захисту стосовно недопустимості доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі – Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.
За вказаних обставин, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме: штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на ннього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 гривень на користь держави (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір у розмірі 605,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.
Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір 34000,00 грн. штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Суддя Ю.В. Апаллонова